357- 



VIBURNUM OPULUS. 



mycket mer genom sina bIomsterkl<isar ensamt bestäendle 

 af blomkronor med stora utvidgade snölivita bräm, livilka 

 tätt förenade, tillskapa en skön klotlorm, härmande den 

 hvita Provinsrosens, om icke bristen af dennas iifvaride 

 lukt snart Iråndömde Olvonrosen ett lika värde. Denna af- 

 Brt fortplantas genom afläggare ocb sältqvistar, stundom 

 också genom rotskott, och vinner älven en betydligare 

 storlek än den vilda. 



I anseende till de ekonomiska fördelarna af Olvon* 

 ell. Uglerönnen, äro dessa h varken få eller utan värde att 

 förligas. Virket eller veden klyfves med lätthet och använ- 

 des derföre både till tänder i välskedar och till skopinnar. 

 Af rotskotten, som äro vanligen mycket räta, med tjock 

 merg, erliållas utvalda pipskaft, hvilka bevara böiiigheten, 

 nästan som de af lador, sä länge barken qvarsitter och de 

 beständigt brukas. Barken, soin är seg, och askgrå (ill 

 färgen, skall genom kokning lemna ett klibbigt ämne likt 

 fågellim. Bären ätas af låghir, särdeles af hjerpen, och an- 

 vändas derföre på somligi ställen vid lägellängst. Då de 

 bli Irostbilna, förlora de den äckliga smaken och ätas sä- 

 dana på landsbygderna i Kyssland, der de kallas Kallna. 

 De skola älven kunna användas, (som det säges ske i Cur- 

 land) både till ättika och brännvin; och längre in i Ryska 

 Riket är en tillredning bekant under namn af Kallnicka 

 såsom en vanlig spis, till hvilken de förut frusna bären 

 tagas och krossas, och ältas till en deg med sädesmjöl och 

 baKas i panna. I Siberien skall ock brukas en rusgiiVande 

 dryck så tillagad, att mogna bären läggas i en skäl med 

 litet socker och brännvin efter bohag, hvarefter skålen, med 

 lock tilltäppt och igensmetad, sättes på varma ugnen tills 

 b.iren, tilUVirne röda, likna hvitt vax. Brännvinet säges då 

 röja h\ arken lukt eiior smak, men vara likalullt rusande, 

 då del upi>heltas och slås på Kinesiskt Té, som sörplas 

 ur koppar. Detta gör inom några minuter ett fnllkomligt 

 rus; vanligen ett hemligt puts emot dem, som icke vilja 

 deltaga i det eljest gästfria dryckeslaget 



lukten under kokningen mycket besvärande, nästan som 

 den af lim. 



Fä-kreatur jemte Svin äta löfvet, äfven torkadt; mea 

 hästen lemnar det gerna orördt, 



Tab. — En blommande qvist efter naturen. — a. En 

 blomma med dess driar. — b. Blomkronan särskilt. — c. 

 Pistillfn med bloinlodret , förstorade. — d. Bnret i uat. 

 Storlek. — e. fiöet, någ-t större än vanligt. 



