338. 

 SAPONARIA oFiiciNALis. 



SÅPNEGMKA. SåporC. 



Bladen äro nedvid roten aflånga med skaft; på 

 stjelken breda, lansettlikaj ouh Blonifodret 

 cylindriskt. 



Linn. Sp. Pl. p. 584- Cl. 10, DECANnRiA. Digyn. — Liljehl Sv. Fl. 

 8. 177. Kl. 7. TiETJÄNNiNG. acpinuad. — P>.etz. F). oec. s. 652. -~ Berg. 

 Mat. Med. p. 070. — IVoodw. Med. Bot. Suppl. p. 102.1. 251. 



D. 



'en NegUJior Hisnande Vexifamilien (Caryopliyllea:) ger 

 sig lätt tilJkänna, genom de lediulla stjelkarne och enkla 

 motstående bladen utan stipler eller taggar, piggar eller 

 klangen. De egentligas blommor ha något täckt i sitt ut- 

 seende och deras blomfoder är nästan cylindriskt, och an- 

 talet af sirängarne antingen lika eller dubbelt så många 

 som kronbladen. Såpurl-sVåg\.e\. rättvisar sin plats ibland 

 dessa genom ett lika förhållande. Dess blomfoder, ehuru 

 af samma form som Ne^olikans, saknar likväl dennas fjäll 

 vid basen, och hvart kronblad har vid skifvans basis ett 

 par små flikar liksom Silenerne, hvarigenom en liten kro- 

 na bildas omkring mynningen. 



Denna art är förmodligen icke inföding p5 Svensk 

 jord, utan genom frö uppdragen antingen såsom blomster- 

 vext ell. i Apteksplantager, har den småningom inrotat sig 

 så, alt kunna med skril anses hörande till klimatet, sedan 

 den här och der, likväl rarare, träffas vexande på fordom 

 odlade ställen och jemte gärdesgårdar i Södra delen ä£ 

 Riket. Den är utinärkt genom sina djupt nedgående trin- 

 da rötter af mer än alnens längd och en svanpennas tjock- 

 lek, fulla med leder, rödaktiga på ytan och hvita ini. Of- 

 vantili grena de sig och sprida en mängd rottelningaj rundU 

 OiTikring, som gör den snsrt till ett Hvitroten likt och be- 

 svärande ogräs , och bur i händelse af odling devföre få 

 slit eget rum. örlsijelkar upjilöpa liera tillsiimm ans 3 q var- 

 ter höga, trinda , släta och iöisedda med bredt lansettlika 

 helbräJdaJe bhid, som ned emot roten äro liksom stjel- 

 kacle och aHinga, då de ufra äro vid basen samm^iovusna, 

 Kågot efter midsommaren formera en mängd af blommoc 

 en h.ilfrund vippa. Utslagna i toppen få de en blek rosen- 

 färg och cii behaglig, något sötakti^ lykt; och dera» ki:0.g> 



