342. 

 SPARGANIUM simplex. 



Enkel UPPRÄr-F PÖLVAS s. Träggjan. Igellinoppar. 



Bladen äro nedemot basen 3kantiga med platta 

 kanter. Det för begge könens blommor ge- 

 mensamma bloniskafiet är enkelt, och ho- 

 nornas märke nästan jemnbredt. 



Linn. FL Su. p. 525- (Sp. erectuni fp) CJ. 21. Monoccia. TrianJr. 

 ■— Lil/cbl. Sv. Fl. s. 3o. Kl. 5. Tubmänning enqvinn. — S/ntthl'\.hnit, 

 p. 962. — Curt. Fl. Lond. t. 67. — Retz. F). oecon. s. 695. 



D, 



etta slägte hor till de suflilia vexternas familj (Cala- 

 niari*), eller kanske rättare utgör det sin egen tillsam- 

 mans med Ty fe me , alla skilda fråo gräsen genom brist på 

 agnskal, och äga i ställe för de hos eg ntligtn säfiiha be- 

 fintliga blomljallen ett "Ibl.i-Jigi bion ^xJer i båxla könens 

 blommor som äio sauibyggHif (mMn'tiri). Hos Pölvassen ä- 

 ro dessa blommor, ej i li.Higen (atiu,nta) uian i klotlika 

 liufvuden iörenade, neml. hrinarne i topj)en och honorna 

 längre ned på blomskaftet. Begges köndelar omfattas af 

 tre små blomfodersbiad uran blomkrona. H«nsträn2arne ä- 

 ro mycket långa och honans stift oftast enkelt och odelt, 

 men ibland med 2 smala märken. Fi ukten är nötiik och 

 innehåller ett af eget skal onigihit frö. 



Den enldit uppräta Völvassen som här föreställes, och 

 tillförne varit förblandad med en aniMn a? t som äfven är 

 hos oss inhemsk, m^n livilken såsom mycket större och 

 grenig genast särskiljes, vexer helst i slillastående vatten 

 på ler botten, sä^otn i dammar ra. m., och salUm mer <\x\. 

 ~ aln hög, alldeles enkel och odelad. Roten, som peren- 

 nerar, är mycket tradig samt krypande, som pä vatten- 

 vexterna. Piot bladen som omfatta hvarandra nederst som 

 hallva baljor, äro nedemot basen skarpt 3kantit/a med 

 platta kanter *); ofvantill äro de svärdlJka , uppräta, hel- 

 bräddade och släta, men de på stjelken eller blomskaftet 

 kortare och vid basen bredare nästan som blomskärmar. 

 Blomstängeln är rak, irind samt ensam, och vid hvars 

 Knappt märkliga böjningar blommorna sitta liksom klot 



) De äro icke k ■iikava som pä S. rmnosum , Lvilken äfven dermed 

 skiljes; v. L/Vznc sjelf trodde, att specL&k. skillnad kuude Saaas e.-uei- 

 ii«a dem ; jfr. FJ, Su. 



