349- 



RUBUS SAXATILIS. 



Stf. NHÄLLON. Toghär, Taghär. Jungfrubär. Käringhllr. 



hrashär. Klashlir. Kodden. Klasen, Jungfru Marice bär. 



Stenbär. Röbär. På F. Lindikha. tiillika. 



Örtstjelken som är rak , har krypande länga rot- 

 telningar. Bladen fiu o delta i 5 smärre, egg- 

 runda. Blommorna sitta knippvis i toppen, 

 tillsammans. 



Linn. Fl. Su. p. 175. Cl. 12. IcosxndbiA. Polygynia. — Liljehl. Sr. 

 Fl. i. 202. kl. 8- Tjocmänning. Miiiigqviiin. — Rtitz. Fl. oac. s. 623. 



v_J tan det anspråk pä lika gagn och nytta som flera an- 

 dra Hallon-arter, af hvilka åtskilliga redan i detta veik 

 förekomma (n:o 26, i8r, 187, 241), äro få vexter allmän- 

 nare bekanta än denna, som dess talrika benämningar i 

 Landsorterna ulvisa. Det är i synnerixt vid sluttningar och 

 skygden af berg, bland buskar och stenrösen som detta 

 slag Hnnes vexande, med en mångårig tradig rot, Iräix 

 hviJken en myckenhet långa rottelningar utlöpa åt sidorna. 

 Sjelfva örtstjelken är upprätt, sällan mer än cjvartershög, 

 kantig och linhårig utan t-iggar. Bladen beslå al tre smärre 

 eller älven 5 närmare roten, till lormen eggrunda, hvassa, 

 dubbelt sågade och inunder gleshåriga. Blommorna sitta 

 som små glesa knippen i toppen och visa sig i Juni med 

 vidöppet, fiiihäri^t blomfoder och hvita, smala ocli upp- 

 räta kronblad. Frukten är lysande röd, med åtskilda (3—4) 

 stora bärknottror, i hvilka kärnorna äro stenaktiga och 

 hårda. Mognad smakar den syrlig och är icke obehaglig, 

 ehuru den sällan efterfrågas, om ej af barn, men skulle 

 dock kunna syltas om man gjorde sig möda att samla den. 

 Det gröna örtståndet tjenar emedlertid boskapen till bland- 

 ning med annat löder. 



Tab. — Vexten i nat. storlek, blommande. — a. en 

 blomma. — b. en af pistillerna. — c. ett bär; alla för- 

 storade. 



