55o. 

 CARDAMINE pkate^sis, 



ÄNG-Bf. ÄsivTA. Aiiglirasse. Alahrasse. På F. Nuttii-krassi. 



Bladen äro pennedelta; ned mot roten äro de- 

 ras småblad rundare och landade, men de 

 på stjelken lansettlika. 



Linn. Fl. Sii. p. 229. Cl. i5- T e TRADywAJi ia Sillquosa. — Liljebl. 

 Sv. Fl. s. 2-4. Kl. irf.. rYr.YALBiGE. Låiif^skidade. — Retz- Fl. oecon. s. 

 14 j. — /^ 00 Jh'. I\ied. bot. p. go. t. 30. — Fharm. Loncl. Cardamiiies Flor. 



JDr;isme-slägtet, lika lätt liänfördt efier naturens ordning 

 till Vexter, Jivillias blo^nmor äga i kors sittande kronblad 

 (Cruciiera; Juss.) som till klassen etter Linnéska metoden, 

 iitjnärker sig hå.x\. samslägtingarne genom silt lilla, olvan- 

 liil öppna blomfoder, sina utbredda kronblad, försedda 

 vid basen med länga Mor, och genom en lång skida, 

 hvars 2 skal, lika långa med deras xneilanvägg, böja sig 

 åt ömse sidor, nedifrån uppåt, tillbaka. 



Denna Äng-bräsma, allmän på fuktiga och sänka äil- 

 gar, har en perennerande rot, som består af ett knippe 

 dels långa fibrer, dels knöliga tandade rötter, som dock 

 stundom saknas. Ortstjeiken är enkel och uppkommer år- 

 ligen om våren tidigt, rak och besatt med pennedelta 

 blad, af hvilka de närmare roten ha längre stjelkar och 

 äro ofia nästan lyrflikiga med rundade och groftandade 

 småblad. Ofvantill på sijeiken äro dessa smalare, lansett- 

 lika och merendels helbräddade och glatta. Blommorna 

 formera en spira (Corym.bus) i toppen, och öppna sina 

 blekt purpurfärgade ocii ofla nästan hvita, men vid klorna 

 gulaktiga kronblad, omkring sanima tid då braxen leker 

 och tulpanen lyser i trädgårdarne. En liten rund körtel 

 sitter på sidorna emellan de kortare ståndarne och blom- 

 iodret. Fruktämnet långt och trindt afsmainar i ett kort 

 stift, och märket är enkelt, odelt och trubbigt. Fröskidan, 

 stunrlom 2 tum lång och litet hopkraraad, öppnar sig e- 

 lastiskt med a skal nedifrån, hvilka omsider rulla sig spi' 

 ralvis åt hvar sin sida för att utsläppa å^ixi mängd af Irin- 

 da frön, som de förut inneslutit. Rötternas förhållande äf- 

 ven som det märkligen förlängda stiftet och blommornas 

 utseende, visa. som Smith redan anmärkt, frändskaj^en 

 med Tandörisläoiet (Dentaria), ännu tydligare när roibia- 



