352. 



C US € UT A EUROPÄEA. 

 små hårbräddade IjcilJ, Pistillens fruktfinine, befintligt inom 

 blomman, är runtlt, nedtryckt och har 2 utåt böjda stift, 

 litet längre än ständrarne, med trubbiga (icke hvassa) mär- 

 ken. Frukten är en kapsel som öppnar sig tvertöfver (cir- 

 cumscissa) tillika med den stundom qvarsittande och vid 

 brämet hopsnörpta blomkronan inemot basen, liksom en 

 nätådrig mössa som betäcker 2 rum, åtskilda med en mel- 

 lanvägg, och 2 runda, platta, bruna frön å ömse sidor*). 



Anda från Ilippokralis samt Grekiska och Arabiska 

 Läkrarnes tidehvari har man talat om denna vextens medi- 

 cinska n3^tta, ehuru i sjelfva verket sä obetydlig, att Cu- 

 sciita nu mera kommit på öfverblifna listan. Emedlertid 

 ansåg Hippokrar,es henne som urindrifvande och fördelaktig 

 i tvinsot (t.ibes). Andra trodde henne lösande och öppnan- 

 de i inellvornas och underlifvets förstoppningar, i vexelfe- 

 brar, sega vätskor m. m. och Haller sjelf jämförde örten 

 med Sediim , såsom lösande , såpaktig, men utan någon skärpa. 



Ingen lukt märkes, men väl något bitande, hopdragande 

 och bfcskaktigt i smaken, hvilket retar till spottning. Som 

 läkmedel brukades deyi både i pulver och infunderad i vin 

 eller kokad till dekokt- 



Något blekrödt färi^ande ämne finnes hos den färska 

 örten (Linn. Fl. Sv,), men som trol. icke är af särdeles vigt. 

 Farlig är den icke för kreaturen, ty kor förtära densamma, 

 försmås likväl af de andra husdjuren. Inkommen i hummel- 

 gårdar eller linåkrar är nödigt att utöda den, som sker 

 bäst genom de ståndens tidiga uppryckande på hvilken dea 

 fastsugit si^, för alt hindra dess vidare utbredande. 



Tab. — En del af vexten i nat. storlek på en hutnle- 

 refva. — a. en 5delt blomma. — b. en 4delad. — c. pistil- 

 len. — d. blomkronan öppnad för alt visa de inre fjällen. 

 — e. fröhuset. — f. detsamma, mera förstoradt, tvertöf- 

 ver öppnadt, samt dess nedre del med skiljeväggen ocU 

 fröna. — g. ett frö särskilt. — h. i nat. storlek. 



•) Släglkarakleron bUr sSIedss: Calyx 4-5 firlus inferus. Cor. nioiiOpetaU 

 4-5 iida. Snuamre 4-5, ciliatjc sub siam. lubo inseiffe. Capsula zlocula- 

 ris clrcuniscissa. Seiu. ■>.. Smith utesluter de nänide Ijällen inom bloni- 

 kroiiau ocli nekar dem finnas på d«tta st^ig, men ntau skäl, emedaa 

 de saknas livarken pa deniii eller de öfrit^a arter. En mindre art i'C. 

 epithyniuin) som är hos oss mycket sällsammaie och träffas på ljung 

 och dylika «må buskar, skiljer sig från den allmänna med härfina stjel- 

 kar, alldeles sammangyttrade blommor uran skaft, och blomkronorna 

 smärre, hvitare och "nästan trattlika , samt de sma fjällen tydligare. 

 Pistillens märken ävo pii bada trubbiga , icke hvassa. Pä den Ameri- 

 kanska art(*n deremot, Som mycket liknar den allmänna, äro blora- 

 murna samlade liksom i små kortsijelkude umbeller. B'omkronan är 

 mer klotrund med trängre b«äm, iiiie fjällen mycket lydliga och pi- 

 stillens miiken knai)pJika. i Sibirien, och kanske äfven Kina finnes 

 samma ait, sä att specifika namnet icke är alldeles passande. Dessa 

 arier biira på veitenskanliga språket så bestämmas: 



C. Earoptva: caule fi'iformi, flonbus subsessiiibus , corollis campanu- 

 latis , slylis diveiicatis oblusis. 



C. epithyinum: caule sulicipillari , flor. sessllibus, corollis infundibuli- 

 fyrmibus, .,tylis elongaiis ..biusis. 



C. Americana: caule fitlformi , flor. subnmbellulalis , cor. globoso-caiR- 

 pauulal.s, pistiliis ereciis st.gmatibus capitulis. 



