56o. 

 IRTS Germakica. 



Tysk Svärd lilja. 



BlomsJiaftet är 3— 4 blommigr, högre än bla- 

 den , som äro bredö , svärdlika och något lie- 

 formiga. Elompipen är längre än fruktämnet, 

 och de 3 yttre kronjliharne äro nedböjda och 

 mot basen håriga. 



LjVjtz. Sp. ri. p. 55. Cf. 5. TniANDii. monog. — L///. Sv. Fl. s. iSg. 

 Kl. 6. Sexmäwninc. i qviim. — G;ne/. Fl. Bad. i. p. 8t>- — MéiT.oir. de 

 l'Ac3d. des Scienc. de Paris 1772. p. 657. — Essens Anleit. zur Keiiiitn. und 

 Beniitz. Einheimisch. Pilanzen. 5. 25. — Mun: App. Med. 5. p. 2G9. — 

 Phann. Iridis Nostr. radix. 



L/å vi nn pryda Svenska bloinstejkransen med ett till siit 

 tipphof ti ammande föremål, föreställes på en gång en prakt- 

 vext och ett så väl i ekonomien användbart, som pä Ap- 

 teken bikint ämne. Längesedan vann denna lilja burskap 

 i trädgårdarna, der hon, iulikomligt härdig för ISordiska 

 kliniätPt, synes alldeles naturaliserat sig, så att man stun- 

 dom sett densamma fortplantad utom de odlade gränsor- 

 ne, och kan således få ett rum hädanefter i Svenska Flo- 

 ra, äfven som den förut innehar ett i den Danskaa. 



Roten är knölig och ledfull och vexer horisontell med 

 aflånga, trubbiga, tversöfver fårade, grå, tumslänga le- 

 der med små punkter beströdde. Under dessa leder ned- 

 löpa hela knippen af hvita rottrådar. Ini är roten köttig 

 och hvit, saoit kärnan ispr^ngd med bruna prickar. Sjelfva 

 örtståndet formeras af de uppstigande och nedtill, som 

 på de svärdbladiga vexterne , förenade bladen, som äro myc- 

 ket kortare än på vår inhemska SvärdliJja (N:o iio), samt 

 bredare och nästan som på en lie böjda. Jemte dessa upp- 

 skjuter i Juni ett längre blomskaft, från hvars öfre del 

 5— /|. blommor utkomma skiftevis, m^d piparne omgifne 

 af ett tvåbladigt uppblåst hölster. BlomHikarne äro nästan 

 lika stora, men olika till färg och ställning. De 5 inre upp- 

 räte och blekblå; de yttres skifvor nedböjde och purpur- 

 lärgade, mtn med mörkare ådror och en samling af gula 

 här eller skägg längsafter de ränlade klorna af flikarne. 

 Pistillens kronbladslika märken äro gulhviia och öfre läp- 

 pen klufven. 



