Tillagg. v 



Té pa bladen berommes i flusshosta. Bresl. Sami. 1772, 

 Vexien tros lialva lika egenskap som mjölonris, alt afföra 

 grus och sten. 



Nr. 125. Akf. R.ARF. I foder åt fåren blandad, sages 

 den bota yrsel hos dem. Schreb. Sami. a. p. 3 12. 



Vexien ansågs fordom som specifik för galenskap, och 

 kallades derlöre Veriiunfthraitt. Dioscorides ansåg den 

 som ett bland de verksammaste medel för giftiga djurs 

 bett, 'A\vQVi i vattenskräck. Perserne bruka allmänt saften 

 deraf utvertes för starr på deras hästars ögon. Gmel. Russ. 

 Reis. 5. 1349. 



Nr. i3o. Mjölkört. Af roten kan fås mjöl, puder 

 och stärkelse, och torkad och kokad ger den, medelst jäs- 

 ning, ett godt dricka. Blandadt med tagel, passar Irö- 

 dunet mycket väl till kuddar, madrasser och andra stopp- 

 ningar. 



Nr. i5o. Insjö -sÄF. Roten är adstringent och urin- 

 drifvande. För stenpassion skall dekokten deraf vara med 

 mycken fördel brukad. Finnes i somliga Farmakopéer un- 

 der namn af Junci max. radix. 



Nr. i5i. Slånbuske. 3 lod omogna, stötta slånbär 

 ge, med i lod jernviiriol och ättika eller regnvatten, ett 

 svart black, som öfverträffar det med galläpple tillredda. 

 Essens Anleitung. 



Nr. 162. Gas-potentill. Äfven i Norrige skall ro- 

 ten ätas som palsternackor. Den har söt smak. Den af ro- 

 ten utpressa.^e saften sätter grön färg på linne, då det 

 deri kokas och sedan doppss i alunupplösning. 



Nr. i6r. Spr.TSBLADiG Syra. Till historien af den- 

 na hör, att fröna ingå i det på vissa orter bekanta M^^/z/- 

 dos amulet lör ofruktsamhet hos könet. I Elsas, omkring 

 Slrasburg, bruka bondfolket att i bladen inveckla det fär- 

 ska smöi , som de föra till torgs, och kallas derlöre BiU' 

 tersvickel hrcuu. Gmel. Fl. Bud. i. p. 102. 



Nr. 171. Strand- K ELiDON. Orten krossad röjer märk- 

 bart lukten af opium. Den påstås också äga en stenlösan- 

 de kraft. 



Nr. 176. Enblommig PyHoi» Ar ett slags parasit- 



