Tillagg. 



VH 



Nr. 218. iSIyssie-ört. I koloder blan>lnd, skali den 

 öka mjölken. Lagd pä vin och öl, gör det dem starkare 

 och mera välsmaksiuie, samt bevarar lör syra. I Baden 

 brukas dt magvin, tillredt af Myssjan, allmän Erenpris, 

 Neglikrot, Tormentill och Sanickel nied FJienskt vin. Grn, 

 FJ. Bad. I. p. 029. 



Nr. 219. AllmXn Gentian. Färsk ell. torkRd, utaö^ 

 den ett helsosamt ioder för boskap. Schrcb. Sam], 3. 



Nr. 202. Vinter Valf.rian. D<^n är mycket väl. 

 smakh'g för får om våren, och kallas dtrföre af Tyskarna: 

 Lämnier-saJat ; äfven Tucliterlein-salat af bergsboer i Baden. 



Nr. 255. RÖD KoRNKLL. c. Mnrgjiero?i, Medicus i 

 Strasbnrg, gjorde försök att pressa olja nr bären. Af 23 

 # bär hck han 5 qvarter olja, brukbar lör manufakturer 

 och apteken. Den är torkande, men stelnar icke af köld ; 

 flannnftr endast med saltpeter sjra, och med svafvelsyra blir 

 ett slags resina öfrig. Ann. de Cheniie, N. 11 3. 180 1. )l>q 

 långa räta grenarne nyttjas till pipskaft. 



Nr, 236. Bredeladig Lok. I Sibirien brukas den 

 tidiga vextt;n bland annat grönt till mat. Kamschadalerne 

 söka deri ett botmedel lör skörbjugg. Ginel. fl. Sib. L p. 48. 



Nr. 25S. MÅNGÅRIG Tusen SKÖNS- ÖRT. Om våren 

 ge bladen ett smakligt grönt som spenat. 



^ Nr. 254- Bredrladig Latyr. ArLerne gro aldrig S2- 



dan de torkat, äfven om de ligga flera år i jorden. Men 

 om ett häl fdas på sidan, gå de opp inom 8-14 dagar. 

 Bäst är alt så dem ännu mjuka i skidan. Landskamrer. 

 S. J. Ljungh. 



Nr. 256. RÖD Fackel-ört. Om örten lägges i sa- 

 des! åren, skola vi/iar (curculiones) fly för densamma. Schreb 

 Sami. 5. p. 73. 



Nr. 262. EuROPnisK Vargfots-öut. Kallas i Tysk- 

 land Zigjicner-liraut, för det bruk Zigenare göra deraf. 

 På apteken var den förr känd under namn af H:ba Mar- 

 rnbii aquatici. 



Nr. 296. Blom-vass. Roten är litet sammandragan- 

 de, och brukades fordom som medel för ormstyng. Gmel, 

 Fl. Bad. 2. p. 42. 



Nr. 3o5. Aptpks-sangvisorb. Pallas, i bref till 

 Prof. Köipin i Stettin, af d. 8 Jan. 1775, säger sig i Mun. 

 goiien sett ii.Q^a. yppersta verkan af infusion på roten i blod- 



