3. 



ANEMONE NEMOROSA. 



HviTSipPA. Hvithverf. Fagblomma. KUlhlomster. Fagningx- 



blomma. liviiUnse. Hvidsimmer. Geilsimvier. Kvitsim- 



mer. Sausimla. På Finska: Vuohen Kukka. 



Örtstjelken enblommig och utan svepe. Bladen 

 flerdelta och inskurna, sittande vanligen tre, 

 nästan midtpå stjelken. Frön spetsiga. 



Ijinn. Flora Su. p. 190. C!. iS- PoryANDRiA. Polygyn. — Liljeht. 

 Sr. Flora , s. 224, Kl. 9. Månc männi n& ap., — Murr. App. Med. 3. 

 p. gi. — Retz. Fl. oec. s. 4G. — > Fharun. Suec. Ed. a. Ranunculus albus, 

 Herba,FIores. 



V. 



exten, hvars rot är mångårig, blommar ifrån svalflns 

 finkomst till midsommar, och träffas på skuggrika ängar 

 allmän. Blombladen äro merendels på undra sidan rödaktiga 

 och sfrimmiga, äfven med ljusgröna fläckar eller streck. 



Hela örten är skarp, och bor nyttjas med varsam- 

 het. Den har blifvit ansedd såsom orsaken till rödsot 

 och blodig urin hos boskap, som ej är van dervid. Lik- 

 som det egenteligen så kallade ältgräset (Pianunculus 

 flanimnla), botar Kviisippan ähfrossan, då den stött bindes 

 på pulsarne. Men de sår, som af hvitsippans utvertes bruk 

 uppkomma, äro svåra att läka, hvarföre vexten icke bör 

 ligga länge på huden. Den har emedlertid blifvit rekom- 

 menderad i brist af spanska Hugor. Att om våren, såsom 

 preservfltif emot frossan, äta hvitsippor, en osed, som i 

 åtskilliga landsorter förekommer, är högst farligt; man 

 har exempel på dem, som deraf svullnat, fått fläckar i 

 huden, urinstämma, m. m. men genom kräkmedel, varma 

 bad, olja, slemmiga soppor, lavementer och svettdrifvand© 

 medel blifvit räddade. Vatten distilleradt med denna vext, 

 borttager fräknar och solbränna: men som huden kan 

 frätas häraf, så bör det hvarken vara starkt eller brukas 

 för of I a. 



a. flera pistiller tillsammans utgörande fruktfästet. — 

 b. en pistill med ståudarne. 



