i6. 

 FRAGARIA vesca. 



Smultronört. Jordbär. Jolbär. Rödbär. Snytter- 

 bär. Backbär. HäUebär. På Finska: Mamikha. 



Bladen äro tredelade; småbladen eggforniiga 

 och sågtandade. Ö7Y^//WAe/^ refvig , med långt 

 krypande rotskott. 



Linn. Fl. Su. p. 175. Cl. 12. IcosANDRrA x>o]y^. — Liljehl. Sv.Fl. s. 

 ao3. Kl. 8 TjUGEMÄNNiNGAn. — il/wrr. App. Med 5 p. 142. — I>u//«otc/ 

 dä M. Traité des arbres fruitiers , T. i.— jöw CAe5«eHist. nat. desFraisiers. 

 — Retz. Fl. oec. £.260. — P/iarm. Fragari:e Baccas, Heiba,Radix. 



F 



X c 



Örekommer allmänt på torra ställen, samt blominar i 

 Maj och Juni månader. Dess rot är mångårig, och när den 

 inflyttas i trädgårdar i lös och god jord, blifva dess bär 

 större och vexten frodigare. Jordgubbar, som under olika 

 namn odlas, anses som skilda atier. Ju större frukten är, 

 ju mindre behaglig blir dess smak och lukt. 



Bären äro i allmänhet ganska helsosamma: likväl for- 

 orsaka de hos somliga ett friselartadt utslag, och hos an- 

 ära liksom rus eller yrsel. Såsom läkmedel betraktade , an- 

 ses <3e vara lösande, kylande och förekommande röta. Ym- 

 nigt nyttjade hafva de, efter den store c. LinT2és exem- 

 pel, botat gikt och podager. De som af mjehsjuka blif- 

 vit sinnessvago, sägp.s af smultron, som då gjort sfark diar- 

 ré, hafva blifvit återställde. Lungsiktige och de af sten- 

 plågor besväiade, anföras äfven ibland dem som häraf åter- 

 fått helsan. Bästa sättet att nyttja bären är ulan tvifvei 

 att förtära dem råa, och kan då tilläggas antingen socker, 

 vin eller något aromatiskt; de kunna ock, om magen för- 

 drager det, ätas med mjölk. Smultron upptäcka ofta Bin- 

 nikemaskens närvaro, och man har sett stycken af denna 

 mask bortgå efter deras förtärande. Mejer tillägger jem- 

 väl, att detsamma händer efter ätna morötter, hvartiil han 

 förmodar att luftsyran (kolsyregasen), som utvecklas, är 

 orsaken. Distilleradt smultron-vatten tjenar för svidande 

 ögon. Af bären skall ock ett angenämt bränvin kunna er- 

 hållas. Bladen nyttjas och berömmas af många i stället för 

 Té. För att tillreda detta, samlas de unga bladen om vå- 

 ren och torkas i skuggan eller i en afsvalnad ugn, på bleck- 

 plåtar och ofta omrörde att de icke bli bruna, och förva- 

 ras efteråt till bruk. Friska bladen eller hela örten bultad 

 ock lagd pä gamla bensår, skall hafva läkt åexn , och iie- 



