17- 

 RANUNCULUS ficaria. 



Kälranunkel. KersJiäl. Snior blommor. Mö ja. — Vårhi 1. 

 På Finska : Maan pukkänu. 



Bladen äro hjertlika, i brädden bugtiga med 

 bladstjelkar. Örtstjelken är enblommig. Blom- 

 bladen lansettlika, 7-9 till antalet. Blomfo' 

 drec mest 5bladigt. 



Linn. Fl. Su. p. 193. Cl. i3. P oi.y ane n i a V6\y^yn. — Liljebl. St. 

 n. s. 2i5. K.'. 9. Mangmänningaiv , niåiifjqvlnn. — ]\]uir. App. Med. 5. p. 

 go.— Ilet-3-Fl. cep, s. 5s5- — Pharrn. Chelidon. ininoris Radix, Folia. 



G. 



anska tidigt om våren uppskjuta bladen, som träffas 

 allmänt vid si'lan af bfrg ocli under löfträdsbnjkar, hvarest 

 de förqvälva »tniira plantors tiltvext : blomningstiden är i 

 Mflj och Juni månader; dess mångåriga rot är sammansatt 

 af små, eggformiga , hvita knöhr, bvilka likna hvelkorn, 

 och hnnga med finn roitrå;!ar knippvis tilJsammans. Efter 

 starkt regn, som. bortsköljt svartn ylliin af rötterna, blifva 

 de synliga, och bafva giisit anledning till berättelser om 

 nedregnfldi hvete. 



Med de flesta andra arter af sitt slägte har Kål-R^a- 

 nonkeln det gemensamt att vara något skarp, dock är den 

 ibland de mildflre BJaden ocli blommorna äro nästan u- 

 tan skärpa, bvarf.jre de kunna nyttj«s vårtiden tiJI kål och 

 att blanda till ani;ra ätliga gröasaker; de. skola den tiden 

 vara gagneliga i skörbjugg. Men livnd som är sagdt ora 

 örtståndet, gäller ej oro rclen, som i svnnethet 1 öre blom- 

 ningen är skarp, röjer först en sötsktig, sedan bitter, besk, 

 äcklig och sammandragande smak; den uppdrager blåsor, 

 om den bultas och lägges på huden, och gör sär, hvilka 

 ehuru svåra att läka — liksom de af Hviisippan, Senaps- 

 degar m. m. — antaga dock snarare läkning än sår af Lök- 

 ranunkeln (Ranunc. bulbosus, sceleratus}. Ått roten färsk, 

 eller torkad och pulveriserad, kokad m^d fttt till salva, 

 skulle utvertes ^/igaa vid lialskörtelns svullnad (struma), 

 och i hemorroider, torde ännu icke vara med tillräckliga 

 försök bestyrkt. Rötterna anföras äfven på listan af nöd- 

 brödsämnen; men förmodligen böra de til! detta bebof 

 samlas sedan blomningstiden är förbi, eller ock blandas 

 med tillräckligt af nnilra mindre farliga brödämnen. 



I anseende till det Iran endra Pi.tnunkel-arter olika an- 

 tal af blomfodvets och blomkronans blad, hafva somlige 

 örlkännsre gjort häraf ett eget slägte, kalladt Ficaria Vi 

 kunna dock icke billiga detta, då vexten icke saknar de 

 öfriga, Ranunklerna tillhöriga kännetecken. 



a. ett kronblad med det vid basen sittande håningi- 

 huset i nat. storlek, — b. en ståndare. — c. pistillerca på 

 fästet saminansiiiande. 



