32. 



DACTYLIS GLOMERATA. 



E X I M G. Uundexing. På Engelska : Orchard Grass. 

 På Finska: Koiran-ruoho. 



Blomvippan hopklasad ai Sniå-ax, som sitta åt 

 en sida. Blomfodrets ena skal större, köl- 

 formigt. Bladen sträfva. 



Linn. Fl. Su, p. ag. Cl 3. T r i andbi A sf^yn. — Lil/ebl. Sv. Fl s. 49» 

 Kl. 3. Tn£MÄ«NI^GAH. — Retz. FK cec. s. ao6. 



N, 



lyitan af detta gräs var icke bekant i Europa, forran 

 frön deraf insändes till K. Engelska Societeten i London, 

 under ofvan anförda namn, ifrån Norra Amerika^ der det 

 i nya England skall mycket värderas. 



Det är ock en för Landtntannen icke obetydande gräs- 

 art, som finnes ymnigt vildtvexande i Sverige, dock icke 

 mycket långt upp i Norden. 



Man ser den trifvas på hvad jordmån som helst, bå- 

 de högländt och lägre belägen, men träfifas i större mängd 

 på uppbrukade ställen, till mer än alnslängd, och vida 

 högre der skugga råder, såsom i trägårdarna. Blonmiorna 

 visa sig omkring midsommars- tiden, då axen blifva mer 

 utspärrande, hvnraf blomvippans utseende före och under 

 blomningen blifver något olika. 



Ehuru icke ett af de lenare grässlagen, förtjenar det 

 afven odlas såsom ganska härdigt, roidrygt och gifvande, 

 faslän det icke äger samma fuUbladighet som Ängkaflen 

 eller Ängkampen. 



Som det efter blomningen får styfvare halm och sträf- 

 vare blad, är rådligast att afslå detsamma i tid, då man 

 senare på hösten får göra en ry slåtter; om den dermed 

 besådda platsen icke äger en alllför torr belägenhet för 

 kulturen, bör således en dylik väljas, som icke saknar all 

 fetma och fuktighet. Kor, får och hästar älska detta fo- 

 der både grönt och inbergadt. Vtxande uppsökes det och 

 ätes icke sällan af hundar, hos hvilka det uppväcker kräk- 

 ning, genom den retelse som de på bladen befintliga fina 

 taggar i magen förorsaka. 



Tab. — a. ett af små axen. — b. en blomma med 

 dess fröredning. 



