4i. 



CONVALLARIA polygonatum. 



Kantig Konvall. Getrams. Tioclishägg. Jiockblad. 



Salomons Sigill. Sprängört. — Gjetskiörf). Shjörpgrus. 



På Finska: Mäkii'ehlia. 



Stjelken är kantig och tvåäggad. Bladen sitta 

 skiftevis, äro eggfonnigt laiisettlika och vid 

 basen stjelkomfattande, hvarifråii Blomskaften 

 oftast enblommiga utgå. Blommorna hänga 

 ät en sida och äro trattHka. 



Linn. Fl. Su. p.' T09. Cl. 6. Hexandria igyn. — Liljebl. Sv. Fl, s. 

 i4r. Kl. 6. SexmÄnning AB. — PieCz. Fl. oec. s. iS5. — Ji«rr. App. Med- 

 T. 5. p. 263. — F/iarm. Sigill. Salomonis Radix. 



J. Maj och Juni månader synas dess grönaktiga blommor 

 på knappt f- alns höga stånd, som trälfas allmänna i bergs- 

 refvor. Ehuru lik mångblommiga Konvailen både till ut- 

 seende och egenskaper, skiljes dock denna lätt derifrån, 

 genom den sistnämdas kantfria och trinda stjeik, högre 

 vext, mångblommiga blomstjelkar, mindre upprätt sittan- 

 de blad och smärre blommor. Misstaget vore likväl utan 

 allt slags fara, emedan båda dessa vexters mångåriga röt- 

 ter kunna på lika sätt användas. Också anser Haller den 

 på apteken under namn af SigUIum Salomonis kända rot, 

 tillhöra Convallaria nmluHora. 



Den här tecknade ocli boskiifna Konvallen har hvit, 

 cylindrisk rot, tjock som liilfingersändan, och försedd med 

 många små trådformiga rötter. Dess smaK är sötaklig, nå- 

 got skarp och klibbig. Så väl genom afkok som p;. gjutit 

 kokhett vatten, kan det myckna slemämne, som roten in- 

 nehåller, utdragas, och är således användbar lili "'omslag 

 vid utvertes skador, der uppmjukande medel bö.ra nyttjas. 

 Men som vi icke sakna bättre ämnen till detta ändamål, 

 så kan ock denna rot på apteken umbäras. Af större nyt- 

 ta är det att veta, huru rötterne böra användas till nö(i- 

 bröd i dyr tid. De samlas och torkas antingen rå eller 

 efter föregående lindrig kokning, malas sedan och helst 

 blandas med ii) et sädesmjöl, då bröd, och i synnerhet så 

 kalladt tunnbröd, deraf ksn bakas. Ds kunna äfven kokas 

 och ätas såsom sparris, h vilket hos Turkarna brukas. Uti 

 frö och bladknoppar innebålles mycket Mucilago och föd- 

 ämne, hvilket förtjente nogare nmiersökning. 



Recens. i Åbo Liit. Tiun. »So3, Nr. 65. Af ett qvar- 

 ter mjöl, tillredt af vextens rot, har m.^n i Firdand genom 

 kokning fått flera kannor tjock gröt. Till stärkelse tjenar 

 roten äfven. Blommorna sägas stundom bli dubbla och 

 kunde derföre förtjena ett rum pä blomsterparterrpn. Bä- 

 ren, förtärda till 14- 15 på en gång, skola väcka kräkning. 

 Tab. — • a. en öppnad blomma med pistill och ståndare. 



