l7' 



tlCHEN RANGIFERiNirS. 



till vand, trifves väl, ger musiig mjölk, godt smör, val- 

 «makande kött orh bäure gödsel. I följd häraf lörflnläts 

 en annan god Medborgare, att anställa brödbakning af 

 Renmossa «till de fattigas hjflp och understöd i dyr tid 

 och hungersnöd. « Till detta ändamål lägges den sflmlade 

 mossan i ett stort kärl, hvari, medelst pågjutit kokande 

 vatten och omrörande, orenligheten väl frånskiljes, och 

 den vexten egna amperheten minskas. Härefter förvälles 

 mossan, som sådan upptagen, uibredes och toikas, dåden 

 omsider males eller endast söndergnuggas till mjöl. Med 

 en tillsats af ^ sädesmjöl (eller också utan), tillredes deg 

 deraf, som jäses och gräddas. Brödet, som blir rätt ätligt, 

 förvaras lång tid utan att försämras af osmak eller ohyra. 

 Af lika mjölblandning kan medj mjölk kokas en välling, 

 som är icke mindre smaklig än födande; liksom den vi 

 förut anfört kunna erhållas af hlandsmossan. Det är 

 icke svårt att inse den nytta som häraf kunde vinnas, der 

 looo-tals menniskor för brist af tjenligare föda nära sig 

 af barkbröd, hvarigenom icke allenast helsan måste lida, 

 utan ock skogarne: genom fällandet af otaliga unga träd 

 till en stor del utödas. 



Tab. — a. och b. äro fina förändringar, h vilka som of- 

 tast träffas i fjälltrakter. — c. visar några grenar af den 

 större vanliga renmossan. — d. en förstorad gren med frö- 

 redning, som sitter i grenens öfversta ändar. 



