5 1. 



ÄSPIDIUM FiLIXMAS. 



T R EJ o K. Braken. — Uoljoorblom. GrUnt-molJor. Grofte- 

 mol/or. Hanblom. Rystehlom. Shorf. Jäshe. BiisUoll\e. 

 Irepenk. Klojäske. Bujäske. Pä Finska: Kotliansijpi. 



Stambladen dubbelt parblauiga med trubbiga och 

 naggade småblad : BJadJoten fjäHig. 



Svartz Syn Filic. — 'Linn. Fl. Sii. p. orä. Cl. 24. Chtptogamia. 

 FiLicES. (PoJypod.Filix mas.) — JL^T/eW. Sv. Fl. s. 387. Kl 16. Lö.nn- 

 ctFTE. (Polypod.Filixmas) — Retz. Fl. nec. s. 54o. (PoIypod.Filis mas.) — 

 Murr. App. Med. — Pharm. Filic^s radix. 



E. 



in af de märkvärdigaste vexter som förekomma i vår Flora. 

 IMan kallade fordom denna, till delningen enklare, Filix 

 Mas, till skillnad frän en ruera delad och grenig, som man 

 benämde Hlix fKW.ina, och som sannolikast är vår vanliga 

 Ormbunke ( Pteris aquilina). Vi föreställa nu den närvaran- 

 de under ett red^n bestärndt nytt slnginamn, hvarlill vi haha 

 anfört skälen vid Stensotan (se sid. Sy.). Siägtsskillnadtn 

 består i ett hinnakligt täcke ell. sköld (indusium), livarmed 

 frörednings-puakterna, på denna och på gan?ka många ar- 

 ter, skylas. Detta saknas alldeles hos dera till Polypodium 

 hörande. 



Trejon vexer i steniga skogar, jemte bergsidor och nä- 

 ra landsvägar. Under vårens vackraste dagar uppkomma de 

 i början hoprullade stambladen, som, merendels knippvis 

 sammanvexande, uppstiga till mer än alns höjd. På de ut- 

 vecklade stambladens baksida utbrista frörediilngfi punkter- 

 na, som med ofvannämda njurfortr.iga hinna betäckas, men 

 hvilken vid kapslernas mognad upplyftes och omsider för- 

 svinner. 



Trejonroten är mångårig, sammansatt fif lökformiga och 

 med torra mörka fjäll betäckta knölar, är till smaken nå- 

 got sammandragande, knappt söt, litet skarp, svagt aro- 

 matisk och till lukten nästan vämjaktig, var äfven frän äld- 

 sta tider för fltra egenskaper btkant. Diosknrides, Gale- 

 nus, Piinius och Tragus omtala den. Ehuru alla ansågo den 

 i följd af en, som de trodde, drlfvande natur, såsom väde- 

 1ig för hafvande personer, tillade de den mycken verksam- 

 het &tt lösa förstoppningar, befordra mjölken , men särde- 

 les mot maskar ; och Arabernes Avicenna påstod den vara 

 det enda säkra medlet för binnike- masken. De äldre Ty- 

 skarne, såsom Cordus, bekräftade det också. Hoff.Tian kallade 

 den, både de långa och platta maskarnas prtrsentissiraa pestis. 

 Andry-Marchant och Dionis halva i Frankrike tordom ve- 

 lat bevis« det. Herrens; hwands spiCiHka medel, äfvensora 

 det Noufferska från Schweirz-, var intet annat än Trejcn- 

 roten, hvilket sednare i böijan af 1770-talet, såsom ea hem- 



