65. 

 GYROPHORA pustulata. 



TuscHLAF. Tnschmossa. 



Sköldbladig, naflad, på undra sidan gropig, 

 mörk; på den öfra bläddrig, grågrön, med 

 svarta, platta fröredningsplättar. 



Linn. Fl. Su. p, 423. Cl- 24- Ckyptog. Algae. (Lichen pustulaius). 

 — - Lilj. Sv. Fl. s. 453. Kl. 16. LÖNNGiFTE Alger Achar. Metliod. Li- 

 chen. p. 85. — Ejusd. Lichen. univ. p. aaS- Synops. p. 68. Vf^estring i 

 Vett. Akad. Handl. 1793. s. 42. (L. pustulatus). — Ejusd. Sv. Lafv. Färghjst, 

 I. 161. i3' 



D, 



en nya väg, som den berömde Författaren till Lichen. 

 univers, banat bland en otalig mängd alster af egen natur 

 i vextriket, skall utan tvifvel bidraga till deras lättare kän- 

 nedom. Gy rophor K , som vi på svenska kalla Nafvellaf- 

 var , fordom sammanblandade under det vidlöfiiga Liclien- 

 namnet, utmärka sig genom en gemensam sköldlik form 

 och central vidfästning, och för öfrigt medelst sitt så kal- 

 lade partiela fröfäste, som är anvuxit, betäckt med en 

 svart hinna, hvarunder en tät, koi-hk substans med knoit- 

 rig och merendels mångfållad disk fgyroso-plicatus). 



Tuschlafven är icke sällsam någon årstid på brantare 

 bergssidor, vid hvilka han, medelst ett nafvellikt utskott 

 (på undra sidan) fästes, men för öfrigt fri, kunde snart 

 misstagas för svarta, ofta flera tum breda, hängande tra- 

 sor, på öfra sidan liksom blåsiga och brända, i fuktigt till- 

 stånd grågröna, beströdda här och der med ett svart stoft, 

 som för det väpnade ögat visar små busklika ulvexter, i 

 klumpar sammangyttrade. Pä den undra sidan är Lafven 

 öfverallt gropig och mörk, samt stötande något litet i blått. 

 Fröplättarne sitta spridde mellan blåsorna pä öfra sidan 

 och äro helt svarta och platta, fastän fintknottrige, men 

 sakna de fållar (gyri), som eljest förekomma hos alla andra 

 arter af Nafvel Lafvarne. 



Tuschlafven, så kallad för sin egenskap att genom ett 

 slags tillredning ge en tuschhk färg, förtjenar äfven i an- 

 nat afseende deras blick, som sköta hushållningen. Re- 

 dan längre tid tillbaka har man i Småland känt sättet att 

 medelst urin utdraga det sköna röda, nästan konsjoncll- 

 lika, färgämnet ur Lafven. K. Lifmedicus Tfestring har 

 förbättrat denna metod, nemligen a!t genom osläckt kalk 

 och salmiak, i vatten lagde till den pulveriserade Lafvea 



