ivIYOGOTIS scoRnoiDEs. 



FoRGAT-MiG-EJ. Mirtnesllomma. — Forghm mig iUs. 

 6horpiom ■ vn. Emalje - blomster, Jomfrue ■ solote. Pä 

 Tyska : Vergiss-tnein - nicht. 



Bladen äro tiinglika, i ändan något tjocka. 

 Blomkronan är nästan platt, försedd med pip 

 (skänkfat-lik) och har 5 urnypta fhkar. Frön 

 äro släta. 



T.inn. Flora S,i. p. 56. Cl. 5. PrKTAKB.tA igyn. - Ejn^d. Öl och 

 Gottl. Resa. Stockh. 1745. gro. s. 335. - X:7/eW. Sv. Fl. s. s5. Kl. 5. Fem- 

 MAKK. - Patr. Sällsk. Hush. Jurn. 1785. Jan. s. aai—Ä^As. Fl. c.^e.s.464. 



.n det ar rigtigt, att efter otillräckliga skiljemärken 

 vilja bestämma nya arter ocb öka botaniska namnlängden; 

 5a ger denna föränderliga planta dertill ypperlig anledning, 

 Eomlige Aukforer beskrifva såsom arter, andra såsom för- 

 ändringar, tillkomna kanske endast af olika jordmån, 4 

 slags afvikelser. Också förekommer den på uAer-re^mr, 

 grus/lögar, i shigg^ och på fdia ställen, större och min- 

 dre till vexten, med styf eller «lak stjelk, stundom luden , 

 stundom slät ocb glatt, med mer och mindre breda blad, 

 än med trubbigt, än med spetsigt, tiiisluiit eller utstående 

 blomfoder. U^n som vexer i kärr, eller vid källor, • r 

 störst och mångårig, då deremot de öfrige förändringar- 

 ne hafva ärig rot; en omständighet, hvilken stadfästad ge- 

 nom anstäldta försök, kan vara tillräcklig för att skiJia 

 dem i 2:ne arter. Originalet för bifogade figuren är tapit 

 I kärr. — Hela sommaren finnes den i blomma, örtstjel 

 ken ar irind, grenig och bladig. Blomklasarne äro enkla 

 1 slutet på stjdken, före utsprickningen (liksom hos flera 

 af nargransande slägten, t. ex. Heliotropium), tillbakaböjdt 

 hoprullade ,mangblommige, med blomstjelkar utan blom- 

 skarmar Blommorna hysa ståndarna gömda inom blom- 

 Fpen; deras färg ombytes efter ålder, och är röd eUer 

 mer eller mindre högblä. 



Boskapen undviker att äta denna vext, och i synner- 



om dödande for aren, den på våt jordmån vexande, mei 

 lilagger, att orsaken dertill torde igenfinnas i .tälleu na- 

 tur der orten vuxit, emedan vexter blifva ofta skarpa ocli 

 farliga, da de, 1 stallet för torr, få fuktig jord. ~ Pess 



