TT. 
PINUS Annies. 
GrRaANn. På Finska: Kuusi. 
Barren äro ensama, släta, spetsiga, hoptryckta, 
på båda sidor nästan kölformiga och sitta mest 
åt o2:ne motsatta sidor. Kottarna bli nedhän- 
gande, äro aflånga med platta ovala fjäll, som 
1 kanten äro vågiga och ojemna. 
Linn. Fl. Sv. p. 345. Cl. 21. MonoEeciA, monad. Lilj. Sv. Fl. s. 
310. Kl. 13. SamK uULLE. Barrträd med syllika blad. K. Vett. Ak. Handl 
1751. s. 190. Murr. App. Med. Tom. 1. p. 27. Saml. af Hush. och an- 
dra Rön 5:te styck. s. 85. Leche om vilda Trän och Busk, planters 
1791. p. 28. Roth. Hnsh. Mag. s. 138: Pharm. Abietis Turiones» 
Coni, Resina. 
Gran växer helst på något fuktig jord, och tillhör såsom 
ett allmänt trädslag , utgörande stora skogar, nordens 
klimat. Vid pass 40 mil norr om Torneå upphör det 
likväl att växa; men Tall har jag funnit ännu 10 mil längre 
i norr. Gran blommar i Maj eller Juni, på samma sätt 
som Tall (n:o gi), och skall, af dessa trädarters frömjöl, 
kunna beredas godt vax. Med fröen af mogna Grankottar 
fortplantas trädet bäst; de sås om våren eller hösten och 
täckas med barr och mossa, som qvarhåller fuktigheten. 
De som äro yngre än 4 år kunna flyttas; äldre Granar äro 
kinkigare. Man har försökt att ympa utländska barrträd 
på våra inhemska arter, men oftast förgäfves; tidigt om 
våren, innan hartsaktiga vätskorna hunnit komma i betyd- 
lig rörelse, skall det likväl stundom ha låtit sig göra. 
Efter jordmånens beskaffenhet och olika läge, varierar 
Gran till växt och utseende, och har man deraf namnen 
Gårgran, Margran, Håänggran, Myrgran m. m. En 
egen art har naturen frambragt genom parning emellan 
Tall och Gran; af båda äger således detta barrträd (Pin. 
bybrida) egenskaper och utseende, samt förekommer på 
åtskilliga ställen i Sverige; vid landsvägen mellan Gefle 
och Torneå har jag träffat det på flera ställen. Naturil. 
Örtflocken kallas Barrträd (pl:a Coniferee). 
Lyckligt vis är detta allmänt växande trädslag i många 
afseenden nyttigt. Hvad rummet här tillåter skall kortli- 
gen anmärkas. Unga skotten om våren kunna brukas 
såsom Tallstrunt (n:o 91), men torde dertill vara något 
sämre. Al friskt granris tillika med barren och malen 
säd, beredes genom destillation Spiritus, som liknar Ungerskt 
vatten. Engelsmännens Sprucebeer beredes af ett Barrträd 
som liknar Gran; qvistar och barr kokas tillika med hafre, 
silas och blandas med litet socker och vin: lemnas sedan 
att jäsa och skall brukas i N. Amerika med fördel mot 
skörbjugg. Dylikt torde af Gran lika godt kunna erhållas. 
