220. 
ORCHIS Mascuras. 
TiDiG RÖD OrRxKis. Jungfru Marias hand ... röst ..s 
rock. På FE. Johannexen-kämmen. Marian-kämmen. 
Rötterna äro ägglika. Blomläppen är nästan 
4flikig och i kanten ojemn; de öfriga blom- 
bladen äro äggformiga, och de på sidorna till- 
bakaböjda. 
Linn. Fl. Sus p. 310. Cl. 20. GYNANDRIA. 2:andr. Lilj. Sv. Fl s. 
255, Kl. 10. TvårtYDIGE. enqvinn. Murr. App: Med. Tom. 5. p. 278. 
Tillochs Philos. Magaz. Vol. 18. N:o 70. p- 158. On the prepar., cults 
and use of the Orchis root, by Percival: K. Vett. Ak. Handl. 1786: 
Thunb. 1800. Swartz. K. Patr. S. Hush. J. 1786. Febr. Pharm. Rad. 
Salep 1. Salab. 
| TA igenkänmes med en gapande blomma, för= 
sedd med ett sporrlikt håningshus; och Klassen utmärker 
sig med ståndarne fästade på pistillen. Utom Cypripedie> 
slägtet, hafva alla de öfrige Orkis-växterna (pl:e Or- 
ehidee) endast en ståndare, lvars knapp, förenad med 
pistillens öfra del, öppnas framtill och har 2 aflångar 
rum, ur hvilka frömjölet kommer. Orkisarternas frömjöl 
(pollen) har liksom en egen liten stjelk, livarigenom hvart 
fröstoft BRar sitt fäste; men dessa fröstoft äro än-samman- 
hängande såsom en kedja, än liggande lösa såsom vanligt 
mom ståndarknappens rum. Frörjöls partiklarna i Orkis- 
slägtet likna äggformiga blåsor, fyllda med en klibbig 
vätska. I anseende till fröredningen äro Orkisväxterna;, 
"enligt de af Prof. O. Swartz, m. fl. uppgifna grunder, 
rättast att anse som Monandrister. Denna art har mång- 
årig rot, växer i Sveriges sydligare orter på ängar och i 
skogar, samt blommar i Juni. Rötterna äro stora och 
icke fingerlikt delade; en ny bildas för hvar sommar ock 
den årsgamla dör bort. Stjelken är trind, högst 5 aln 
lång, med bredt lansettlika blad, som vid basen såsom: 
slidor omfatta stjelken och äro glänsande samt mer eler 
mindre rödfläckiga. Blomaxet har många blommor, med 
lansettlika, korta och färgade (icke gröna) blomskärmar. 
Sporren är något litet uppåt böjd, lika lång med frukt- 
ämnet. Nedersta blombladet (labium), hvarvid sporrem 
sitter, är nedhängande, vid basen hvitt med röda punk- 
ter, 4klufvet i kanten så att sidoflikarne äro störst; al 
de öfriga blombladen äro de 2 inre liksom sammanhän= 
gande, med det öfra, som sitter bakåt och bilda en hjelnr 
(galea), som gör blomman liksom gapande (ringens). Frö- 
mjölsmassorna äro gula och gömda inom de blåaktiga hyl- 
sorna på hannknappens främre del. — Roten låter 
ogerna flytta sig, om icke värtiden., då. jordtorfyan, hvari 
