224. 
TUSSILAGO PETASITES. 
STORBLADIG HäsTuOFsÖRT. Skräppblad. Pestilensrot:. 
På Finska: Rultto-juuri. 
Blomvippan (thyrsus) är ägglik, med nästan 
alla småblomsterna 2-könade. Rotbladen äro 
hjertformiga, ojemt tandade, under finludna 
och bli stora. 
Linn. Fl. Su. p. 290. Cl. 19: SYnNcENnEesis polygam. superf. Lilj. 
Sv. Fl. s. 566. Kl. 15. SvåcraAr. olika svågerlag med strälblomster samt 
bart blomfäste. Murr. App. Med. T. 1. p. 338. Pharm. Petasitidis Ra dix 
I Skäne är denna växt på åtskilliga ställen allmän, i syn- 
nerhet på fuktiga sidländta platser vid bäckar och käll- 
drag. Slägtet igenkännes med ett bart blomfäste, enkelt 
fröfjun och mångbladigt blomfoder, som vid basen är nå- 
got tjockt eller uppdrifvet. Naturliga Örtflocken för dessa 
växter kallade v. LInNsÉ Sammansatta Diskblomster (pl:e 
ecompos:e discoide&e). Denna artens rot, som uppskjuter 
blomstjelken med blomsterna tidigt om våren och förr är 
bladen, är mångårig, grenig, ringad och ini hvit med nå- 
got bäsk elier skarp och kryddaktig smak, då den är färsk. 
Blomstjelken af qgvarters längd vid pass, bär blommor, som 
äro något längre än blomfodret. Alla småblemsterna äro 
mest 2könade, pipiga, med hopväxta ståndarknappar och 
tjockt märke, som är urnupit, samt ofruktbart fruktämne. 
v. LINNE den yngre och HALLER hafva träffat någon gång 
2-3 honblomster; men i fall sådana Slifvit af andra äfven 
observerade, torde det ha skett högst sällan. Ena annan, 
som särskilt art ansedd och kallad Tussil. hybrida, har 
de flesta småblomstren honkönade och fröbärande fruktäm- 
ne; men är för öfrigt ganska lik denna och dertföre miss- 
tänkt att vara honväxten, då mean ansett denna (T. petasit.) 
såsom hanväxten, hvilket sällan förefaller inom denna klass. 
Rotbladen äro hos båda försedda med temligen raka, saf- 
tiga, trinda och ofvanpå tårade stjelkar; de äro ådriga 
och vid ådrornas baser eller början utskurna, inunder 
Judna och växa till ovaniig storlek , ända till en alns bredd, 
så att de ibland våra inhemska växters blad äro de största. 
Utan att sätta värde på forntidens uppgift om denna 
växtens nytta mot sjelfva Pesten, och utan att ba afseende 
