SÖT: 
ASTRAGALUS GLYCIPHYLLUS. 
LAKRIS-ÅSTRAGAL. 
Örtstjelken är kulliggande, med nästan 3kanti- 
ga, båglikt krökta ärtbaljor. Bladen äro län- 
gre än blomstjelkarna, och småbladen äro ägg- 
formiga. 
Linn. Fl. Sv. p. 256. Cl. 17. DtADELPHR. 10:andr. Ejusd. Resor i 
Sverige på fl. st. Lilj. Sv. Fl. s. 325. Kl. 14. TvåKuLLE med årtbaljor. 
sten är så rikt på arter af detta slägte, att omr hvar 
och en organisk kropp, ifrån början haft en viss stamort, 
hvarifrån dess individer sedermera utbredt sig: så synes det 
som de fleste Astragaler, genom naturens mångfaldiga ut- 
vägar att kringsprida fröen, blifvit ifrån Sibirien till andra 
länder fortplantade. Denna arten är likväl nu för tiden 
hemma äfven i södra Sverige, England och fl. st. samt 
träffas mest vid foten af berg, i skugga, vid åkerrenar, 
vägar och på kalkaktig botten. Dess slägtkarakter är att 
ha tjock ärtbalja med 2 rum för frö och räknas till naturl. 
örtflocken Ärtväxter eller Fjäril-lika blommor (pl:& papi- 
lionace&e.) Roten är mångårig, lång och grenig, med kro- 
kiga, trinda, fårade och finthåriga stjelkar. Bladen ha 
många äggformiga eller elliptiska småblad , äro penntaggade, 
med ett udda småblad och glatta. Bladskärmarne äro sto- 
ra, något tandade och äggformiga. Blomstjelkarne ha 
många gula blommor i form af ax. Blomfodret är klock- 
likt, snedt och glatt. Ärtbaljan är krökt, 3kantig, cylin- 
drisk, glatt och byser många frö eller ärter. 
Det är redan anmärkt, att denna klassens växter äro 
begärliga såsom foder för Boskapen (n:o 136); och lär man 
lätt påminna sig huru gerna de äta Vicker, Klöfver och 
Hera dylika. Men denna utmärker sig ibland alla för sin 
söta smaks skull, som gör den af kreaturen mycket efter- 
Jängtad. Den kan således till boskapsfoder med fördel 
odlas, helst ibland buskar och småskog och på kalkbun- 
den eller stenig jordmån. Roten innehåller ymnigt socker- 
ämne och kan deraf, igenom kokning, erhållas en söt mas- 
sa eller extrakt, som liknar Lakris, hvaraf anledning är 
tagen till namnet Lakris-astragal. Att den rätta Lakrisväx- 
ten (Glycyrrh. glabra) kan odlas i Sverige har M. Trievald 
i K. Vett. Ak. Handl. för år 1744. s. 224. , genom berättel- 
se om sina försök med dess planterande, bevisat. 
Tab. — fig. a. en blomma. — b. seglet. — c. vingar- 
na. — d. kölen. — e. blomfodret med pistill eller frukt- 
ämne och ståndarna. — f. en öppnad fröskida med ärter; 
allt i naturlig storlek. Originalet växte vildt. 
