230; 
VERONICA CHAMAEDRYS. 
HE VERONLEA. 
Örtstjelken är hårig på 2:ne sidor. Bladen äro 
djupt sågtandade, äggformiga , håriga och utan 
bladstjelkar. Blomhklasarne utgå på sidan af 
örtstjelken. 
Tenn. Fl. Su. p. 6 Cl: 2. DiAnoR rgyn. Lilj. Sv. Fl: si. g KL 2, 
TVvÅÄMÄNN. I1:qvinn. Rafns Danm. og Holst. Flora 1. D. s. 354. 
P; ängar, i trägårdar och vid husen i lugn är denna 
Veronikart icke sällsynt. Den har mångårig rot, som upp- 
skjuter något nedliggande och utbredda örtstjelkar, hvil- 
ken långsefter på båda sidor äro håriga. Bladen äro, i 
synnerhet i brädden, håriga med trubbiga sågtänder och 
skrynkliga. Blomklasarne utgå från bladens fästen och sitta 
midt emot hvarannan, äro mångblommiga och högre än 
Örtstjelken. Blommorna utspricka i Maj eller Juni och 
äro blå, stora och vackra samt utåt något rödaktiga. Frö- 
huset är litet och 'omvändt äggformigt samt klufvet. Som 
detta slägte (jfr. n:o 127 och 159) är vidlyftigt, har man 
indelat dess arter i 3 afdelningar, neml. med blommor , 
som sitta i axform, eller formera en spirlik blomklase, 
eller ock som ha ensama blommor. Teé-veronikan hör 
till den medlersta af dessa afdelningar. 
I likhet med Ärenprisörten (n:o 159) har denna äfven 
en bäskaktig smak och sammandragande egenskap; men 
som den är mindre sammandragande, har den också före- 
träde framför Ärenprisörten, till Te. Men då man anfört 
denna omständighet om Té-Veronikan, har man också sagt 
det hufvudsakligaste af det, som hittills om dess nytta är 
bekant. Att den icke är skadlig och att den mycket 
brukas i stället för Ostindiskt Te, är ett tillägg, som för 
många torde synas öfverflödigt. Kor och Getter äta dens 
na Veronika, men andra hemtamda kreatur tros und- 
vika den. 
Tab. — fig. a. blomfodret. — b. plomma, — cc. frö- 
hus. Originalet växte vildt. 
RA 
