241: 
RUBUS Caesriruvs, 
BLÅHALLON-BUSKE. Kalfhjortron. Käringbåär. På Finska; 
| Sint - faderma. 
Buskstjelkarne äro nedliggande, taggiga, smala 
och blåaktiga. Löfven äro 3delade, under 
håriga och småbladen på sidorna 2-flikiga. 
Linn. Fl. Su. p. 172 Cl. 12. Icosanor. polygyn. Smiths Fl Brit 
'T) 2. Pp: 542: 
I fall Naturen verkligen frambringar nya arter, hvilket 
sannolikt synes kunna ske, så väl genom afkomlingar efter 
olika arters parning , som ock genom andra utvägar: är 
det icke underligt att arternas antal bland organiska krop- 
parna ökes, ej heller att gränsorna dememellan svårare ru 
än förr kunna bestämmas. Hasselbladiga Hallonbusken 
(n:o 187) är en medelart mellan denna och Björnhallon- 
busken, och som den har de flesta kännetecknen gemen- 
samma med begge och ganska få som utmärka den till 
särskilt art, kan det icke vara lätt att finna karakterer, 
som tillräckligen och i alla tillstånd ätskilja dem från 
hvarandra. Att med säkerhet efter Auktorernas beskrif- 
ningar: afgöra hvilkendera af dessa 3 arter bör hänföras 
till v. LInNnEs R. cesius och RB. fruticosus eller Smiths R. 
corylifol., är visserligen icke lätt; och om än den förras 
RB. cesius vore samma art som den sednares R. corylifol. , 
eller om den af Smich under namn af R. cesius beskrifna 
i stället vore ny art, så torde det dock vara billigt att 
anse SmitAs undersökningar och de karakterer han för 
hvardera uppgifvit, såsom de pålitligaste, emedan han är 
ägare af v. Linnés efterlemnade Örtsamling, den enda 
som i tvifvelaktiga fall någorlunda kan bestämme, hvilken- 
dera v. LinnwE haft för ögonen då han författat beskrif- 
ningen. AF detta skäl hvilar jag vid hans karakterer för 
denna art, och det så mycket hellre, som jag tror, att, 
vid åtskiljandet af så närgränsande arter, det är af ingen 
betydenhet, hvarken i medicinskt eller ekonomiskt af- 
seende, om den ena skulle tagas för den andra. Lik- 
vå: bör man söka att komma Naturen på spåren så 
nära som möjligt är och undvika så ofta det kan ske, att 
blanda eller förbyta Auktorernas en gång gifna namn. 
Men kan hända fordrar utredandet af oriktiga benämnin- 
gar, stundom ett tålamod och en möda, som på intet sätt 
uppväges af den vinst Allmänheten dervid erhåller, ehuru 
vettenskapen derigenom blir liksom mera städad, tydlig 
och ren. — Blåhallon växa i södra sverige allmänna på 
åkerrenar, krypande utåt marken med sina långa trinda 
