240. 
LINUM CATHARTICUM. 
LaAxErR-Lin. Zildt Lin. Vild Hör. På Finska: Nälkåäå- 
pellava. 
Örtstjelken är i toppen 2- eller 3-grenig. Bla- 
den sitta midtemot hvarandra och äro äggfor- 
migt-lansettlika. Blombladen äro spetsiga. 
Linn. Fl. Su. p. 99. Cl. 5. PENTANDB. S:gyn. Lil. Sv: FL s,13c. Kl. 
5. FEMMÄNN. 5:qvinn. Murr. App. Med. T. 3. p. 490. 
FA bekant för sin stora nytta i hushållningen, i- 
genkännes från de närgränsande med 5-bladigt blomfoder; 
5 blomblad; ett fröhus, som danas öfver blomman, har 10 
valvler och 10 rum för frö, hvilka äro ensamma eller ett 
i hvart rum. Den naturliga Örtflock, hvilken Linslägtet 
mest liknar, kallas växter med Storknåbblika fröhus (Grui- 
nales pl:&e). Denna art, som för sin egenskap att laxera 
fått sitt tillnamn, blommar i Juni och Juli, har årig och 
trådig rot och får mogna frön i Augusti eller September; 
växer på backar och ängar teml. allmän. Örtstjelken är 
knappt qvarters hög, ofta mycket mindre, rak, trind och 
glatt; blomstjelkarne äro mest 3 i ändan på örtstjelken; 
de äro under blomningstiden upprättväxande, men före 
blommornas utsprickning nedhängande. De nästan blågrå 
bladen äro utan stjelkar och helbräddade. Blommorha äro 
hvita med spetsiga blomblad. Pistillerna äro vid basen 
hopväxta och ha små tänder emellan sig. Ståndarne äro 
hopväxte såsom i Monadelfist -klassen, hvilket visar slägt- 
skapen med Harsyran och Storknäbbslägtet (Geranium). Frö- 
huset är nästan kägelformigt. 
Laxerlinet smakar bittert och något sammandragande, 
Saften antar med jernvitriol svart färg. Af torra växten ta- 
ges ett qvintin, som i form af infusion eller te skall för- 
orsaka öppning. Den säges äfven vera urindrifvande. Ut- 
om andra äldre auktorer hafva Coste och Villemet bekräf- 
tat växtens laxerande kraft. v. LInnÉ berömde den och 
alla komma deri öfverens att växten verkar öppning säkert 
och utan olägenhet. I pulverform ges den ända till 1 drak- 
ma; den kan äfven förenas med cremor tartari och anis- 
frö. I för stor dosis väcker den kräkning. Det vore önsk- 
