263. 
AVENA PRATENSIS. 
ÄNGSHAFRA. 
Bladen äro utan hår, mycket fint sågtandade och 
med inåt rullade kanter. Blomaxet är upprätt 
med merendels 4- eller 5-blomstriga blomfo- 
der och blomska!, som vid sina baser äro 
fint håriga. 
Linn, Fl. Su. p. 36. Kl.3. TRrIANDR ogyn. Lilj. Sv. Fl. s. 43. KR 
BB. TREMÄNN. 2:qvinn. Smith Fl. Britt. 5. p. 1359: Rafns El 1, 3. 575 
Sehkkuhr Bot, Handb. 1. s. 49. T. 17. 
mpoaet OVR 
TR Allmänheten har redan genom Svensk Bot, fått 
anledning att lära känna 2:ne Hafrearter (n:o 48. 144. Till. 
till 2:dra Bandet s. vi). Denna växer allmän på högländta 
ställen, som ligga mot solen och finnes i synnerhet ymnigt 
i Uppland. Enligt en anmärkning af v. Linne skall detta 
grässlag växa så frodigt bland buskar och i synnerhet bland 
dem af En, att detsamma qväfver deras växtkraft och lif. 
Dess rot, som sprider sig vidt ikring, är mångårig. Strået 
är par fot högt och har gemenligen nedmotroten 2:ne knä. 
Rotbladen äro många och sträfva i kanterna. Blomster- 
stjelkarne eller småaxens stjelkar äro korta och sträfhåriga. 
Blomfodret, som stundom är färgadt d ä. icke grönt, är 
kortare än blomstren, == 
Gräset är ett tjenligt foderslag och ätes begärligt af 
de hemtamda kreaturen och mest af fåren. Det kunde 
således i vissa afseenden förtjena att odlas på sådana stäl- 
len, der det helst växer och få andra grässlag kunna trifvas. 
Tab. — fig. a. ett af småaxen, hvars 3:ne blomster 
äro borttagna, så att endast det öfversta med de nedtill 
sittande 2:ne blomsterskalen blifvit qvarlemnrade. — b. ett 
ensamt blomster. — c. ett förstoradt håningshus. — Fi- 
guren tecknades efter ett torkadt exemplar, som växt vildt, 
