2605. 
TAXUS BACCATA, 
Tax. Idgran. Barrlind. På Finska: Neulainen: 
Niinipuu. 
Barren sitta tätt strödda, äro platta, jemnsmala, 
spetsiga och glatta. Blommorna äro ensama 
och sitta i bladfästen utan stjelkar. 
Linn. Fl, Su. p. 561. Cl. 22, D1orctiA. monad: Lilj. Sy. Fl: SIT 
Kl. 135. SAmxuvrire med åtskillda kön och barrlika löf. Smith Fl Brit, 3. 
Pp. 1086. Linderh, Handlexs. 2. s. 450. 
ÖA 
Pr EES har han- och hon-blommorna på särskilta 
stammar. De förra ha intet blomfoder, men i stället en 
knopp (gemma), som liknar ett fyrbladigt blomfoder, ger 
nom de på hvarandra liggande blomfjällen; de sakna äf- 
ven blomblad, men äga talrika ståndarsträngar, som ned- 
till äro hopväxta och räcka utom knoppen. Ståndarknap- 
parna äro nedtiryckta, 8-klufna, öppnande sig vid basen 
och bli, sedan de släppt frömjölet, sköldlika (peltatee). 
Honblomman har ett enbladigt och helbräddadt blomfoder, 
är utan blomkrona , men har ett ägglikt spetsigt fruktämne, 
nian styl med trubbigt märke. Frukten är ett bär, klot- 
formigt, saftigt, färgadt, innehållande ett frö, som räcker 
utom bäret, kvilket är ovanligt. Denna art, som växer 
sällsynt i Sverige vid stränderna af Bohuslän, Roslagen, 
Öland, Gottland, Östergötland, Småland, Skåne, m. (Il. st. 
blommar om våren i April och Maj, har rak och slät 
stam, rätt utstående grenar med barr, som sitta åt 2:ne 
motsatta sidor. Barren äro helbräddade, något i kanten 
tillbakarullade, mörkgröna och glänsande. Blommorna ha 
hinnaktiga på hvarannan liggande fjällika blomskärmar. 
Honblommornas enbladiga, saftiga och röda blomfoder om: 
fattar fröet, hvilket mognar på andra året. 
Taxträdet växer långsamt och blir derföre sällan högt; 
liknar Gran; har i början ljusgröna barr och barken på 
unga qvistarna är äfven grön, men blir sedan brun; barren 
gqvarsitta öfver vintern och äro då mörkgröna. De ha en 
bäsk och klibbig smak ; men bären en vämjelig och sötaktig; 
dessa mogna om hösten i September, äro röda, aflånga, 
med ett svart frö, som med spetsen tränger sig ur bäret. 
Åtskilliga af trädets delar äro försökta i Läkarekonsten, 
dock hittills utan någon bestämd och allmänt känd nytta 
