277. 
SORBUS HYBRIDA. 
ÖxXELBRBÖNN. På Finska: Saxan Pihlava. 
Löfven inunder hvitludna, äro till hälften penn- 
taggade eller parbladiga. Blommorna äro 
mest 3:qvinnade och sitta i form af qvast 
(corymoi >us). 
Binn: Fl Su: ps 267: (Crarepas Aria VY": fennica) Sp. pl. p. 684: (Sorb. 
hybr.). CI. 12. I co SAND BR. 3:gyn. Lilj. Sv. Fl s. 196: -(Sorb. hybr.) Kl. 8 
TIveEMÅÄNN. 3I-3:qvinan. Ske FL. Britt. 2; p- 534 (Pyrus: Bybrida). 
Schkuhr Bot. Handb: 2. 8. 33: 
d 
Tr kännemärken äro liksom lånta dels af Oxel 
(n:o 45. Till. till 2 Band. s. vi) dels af Rönn (n:o 145: 
Fill. vill 5:dje B. si 1) hvarföre det anses”som en oäkta , 
afkomling: efter parning. emellan: dessa båda trädslag >. 
Oxelträdet tros vara faderväxten, och Rönner synes såsom 
moder ha gifvit fröet till detta trädslag, som nu icke är 
sällsynt och stundom finnes planteradt i trädgårdar och lust- 
parker. dSchkulr har också funnit trädet vildt i Tburin- 
gens. skogar, men endast på sådana ställen der Sorb. au- 
evpar. och dömestica: växa tillsamman. Den upptäcktes 
först i Finland af Kalm, men trifves nu äfven: rätt väl i 
"Svea och Göta Riken. I Maj månad eller senare, i fall 
sommaren icke är tidig, utspricka dess hvita blommor;, 
försedda både med 2 och 3 honstift och gifva om hösten 
en sötsur frukt lik Rönnbär. eller 'Oxelbär med 3 frö li 
hvardera. Frädet är af mäulig storlek ock: löfven äro i 
andan flikiga men mot baser Pennitaggade, sågtandade 
och utan bladskärmar, samt på öfra sidan glatta utan 
Jadd. Blomqvastarne sitta i grenarnas ändar, äro mång- 
Rlommiga och ludna. 
Trädet har vackert utseende och pryder således sitt 
ram så väl i lustparker som alléer. Det ådrager sig upp- 
märksamhet genom sina besynnerliga löf, som likna dock 
mera Öszelns än Rönnens, Man hade: länge för grundsats, 
att inga oäkta eller Bätarder kunde nånsin fortplanta sig, 
och trodde således; att i en sådan sats skulle ligga en ut- 
väg att ålskilja verkliga arter från -Batarder. IN er- 
farenhet har lärt motsatsen, och om detta träd är en vexk- 
ig Batard som man föregilver, så bevisar äfven detsam- 
