MIT TLAGGS VIL 
6. Åristolochia Sipho. En växt af lika egenskap ock 
från samma verldsdel, med runda, bjertformiga, starkgröna 
blad, ofta halfva alnen långa, som meddela mycken skugga. 
Blommorna, som talrika framkommay göra ett täckt af- 
brott mot bladen, så väl genom deras besynnerliga daning 
som rödbruna färg, men lukten är svag. Växten uthärdar 
vintrarne hos oss, men fordrar något fuktig jordmån. Att 
till löfsal använda den, måste flera stånd planteras i half- 
cirkel och rankorna sedan, medelst ett af tunnband gjerdt 
gallerverk, gilvas den form och böjning som åstundas. 
7. Clematis viticella. Italienska Skogsrefvan passar 
förträffligen till löfsalar, emedan grenarne fästa sig öfver- 
allt, och foga sig till alla former, samt äro med löf tätt 
beklädde. I synnerhet äro de sköna violettröda blommor- 
na från Juli till Oktober en sällsynt prydnad. Ehuru från 
ett sydligt klimat bördig, trotsar växten våra starkare 
vintrar. Den föröker sig genom rötterna. Så gör också 
8. Clematis virginiana, hvars blommor äro hvita, och 
är lika förmånlig som den föregående. 
9. Clematis ortentalis. Denna är ifrån nordliga Asien, 
med klängande stam, blågröna blad och gulaktiga blom- 
mor. Är alldeles icke ömtålig , men föröker sig icke starkt. 
10. Clematis vitalba. Har pennedelta blad och hvita 
blommor, artar sig rätt väl till samma ändamål, och är 
icke grannlaga hvarken för vintrarne eller jordmånen. 
11. Lonicera perielymeniumnt 
12. —— — caprifolium 
13. —— = grata 
14. —— = sempervirens. Äro fyra arter af ett och 
samma slägte, vanligen Caprifolium kalladt ; och ibland de 
första växter som kunna användas till löfsalar. Bladens 
lifliga, glänsande grönska och de vackra blommorna, be- 
rättiga dem äfven till detta loford. De båda förstnämdas, 
som äro europeiska, äro värderade för deras lukt, hvilken 
de sednare, härstammande från norra Amerika, väl sakna, 
men deras skarlakansröda färg är så mycket skönare. 
15. Lycium barbarum. Den vanliga Fasanbusken , bil: 
dar med sina slankiga, hängande grenar de vackraste mna- 
turliga hyddor. Med några spjelor kan man ge dem hvad 
riktning man behagar. Likväl blifva stammarne gerna med 
tiden nakna nedantill. Man påstår att myggen sky för 
