vnI NET ANG 
dennas skugga. Ingen växt är mera frodig att föröka sig 
genom rotskotten än denna, och snart sagdt att qvälva 
alla andra. 
16. Hedera Helix. Den bekanta Murgrönan, kan väl 
icke tjena till fullkomlig beklädning af en löfbydda, eme- 
dan den helst medelst rottrådar öfver allt på stammarna 
fäster sig vid klippor och murar; men så mycket skönare 
beklädes dermed baksidan af en löfbydda, om den jemte 
väggen af en klippa anlägges. 
17. Hedera quinquefolia eller, som den äfven kallas, 
Vitis hederacea, La Vigne vierge, en bland de bästa rank- 
växter till löfhyddor. Genom sättqvistar som slå rot i varm 
bänk, kan man efter behag föröka sitt förråd deraf. 
18. Vitis vulpina, Räfdrufvor. För sina stora skug- 
gande blad är den ypperlig; äfven som blommorna , gan- 
ska angenäma för sin lukt, men frukten är icke ätlig. 
19. Menispermum canadense. Inhemsk i norra Ame- 
rika, men kommer äfven lätt fort hos oss. Bladen som 
äro sköldlika med rundade hörn, blifva mycket stora och 
tjena lika väl som de föregående, men växten måste jemte 
stång uppdragas. 
20. Glycine ÅApios. Nord- Amerikanska ÄÅrtrefvan, 
uppklänger 4-6 alnar högt, fästad vid sina grannar. Röt- 
terne äro knölige och bladen pennedelta, samt de violetia 
blommorna ganska behagliga. Den fordrar något fuklig 
jordmån och ett läge skyddadt för skarpa vindar. Innan 
man kan använda den till inflätande, bör den hafva stått 
några år. Före det sjette synas sällan några blommor. 
21. Periploca greca. Ehuru af Österländsk härkomst, 
tål den vintern temligen väl, och efter några få år låter 
den på spjelor leda sig. Den älskar god jordmån och 
klättrar ända till 10 alnar i höjden, och de i klasar sit- 
tande, brunröda, och ini håriga blommorna sprida en god 
lukt. Man bör likväl akta sig att bryta stjelk eller blad, 
emedan den i dem befintliga mjölksalten är, liksom hos 
flera af växtfamiljen med vridna blommor, mycket skarp, 
och åstadkommer blåsor och sveda. 
22. Salix babylonicåa. Tårpilen eller Videt. Är öm- 
tålig hos oss, och lider mycket al! vinterkylan. Den for- 
drar: således framför allt ett. skyddadt läge, och icke för 
torrt. I nejden af ett vattenfall vore den förträfflig till en 
öppen löfsal. 
