JL SL Sorex. 
Ungernes Dragt er mat af Farve; Oversidens lyse Haar- 
spidser er korte, hvorfor Begrændsningen mellem Ryg og Under- 
side synes skarpere end hos de gamle. Ungerne beholder sin 
korthaarede Ungedragt forholdsvis langt ud over Vinteren, 
inden Vinterdragten anlægges. 
Levevis.  Spidsmusen bebor næsten alt Slags Lænde, og 
kan træffes i busk- eller træbevokset Mark, blandt Stenrøser, 
eller i Stengjærder. i Engmark og i Lyngmark, eller midt i 
tætte Naaleskove. Især har den Tilhold, hvor der er Vand eller 
Myr i Nærheden, eller paa fugtig Jord blandt hensmuldrende 
Rødder og Grene. Som ovenfor nævnt kan den i visse Aar 
være ulige talrigere i en Bøn end i andre Aar. 
Om Høsten og Vinteren tager mange sit Ophold i Huse 
eller Lader, hvor de især bebor Kjælderne eller Jordgulve, 
men kan ogsaa leilighedsvis træffes helt op under Taget. 
Skjønt Klørne er svage, kan den grave lange Gange 1 den 
løse Jordskorpe eller mellem Trærødder og Stene; under Grøn- 
sværet har den banede Veie, men benytter ogsaa Markmusenes 
Gange. Skjønt de idethele er lidet synlige, forekommer de i 
Virkeligheden 1 et betydeligt Antal; hvor Græsset eller Træ- 
rødder hænger ud over en Veikant eller en Grøft, vil man 
saagodtsom overalt se Spor af deres Gange. 
Den holder sig gjerne skjult om Dagen indtil ud paa 
Fftermiddagen, men er hele Natten i Virksomhed paa Jagt 
efter Føde. Herunder løber den rastløs om i Skovbunden eller 
mellem Trærødderne, standser idelig, medens Snuden med de 
udstaaende Veirhaar er i ustandselig zitrende Bevægelse, og 
veirer i alle Retninger. 
Kroppen er smidig, og kan gjøres ganske tynd; hvor Ho- 
vedet kan presses gjennem, kan Kroppen følge efter. Den 
gjennemsøger derfor de mindste Sprækker og Huller, gaar op 
mellem den løsnede Bark og Veden paa gamle Træer eller Stub- 
ber, og kan klatre udenpaa den ujevne Bark indtil i Mandshøide 
over Marken for at undersøge Lav eller Mose paa Stammerne. 
Den spidse og bevægelige Snude er et fortrinligt Føleorgan, 
og den kan ved dennes Hjælp med Lethed om Vinteren finde 
de i Barksprækker eller i Skovbunden overvintrende Insekter 
og deres Æg, som paa denne Aarstid er deres Hovednæring. 
