Fam. Vespertilionidae. 26 
Sted. Af Vespertilio milssomii og Myotis daubentomit kan mindre 
Kolonier findes hist og her paa Hvilestederne om Dagen eller 
paa Flyvestederne om Aftenen; af de øvrige Arter er hidtil 
næsten altid blot trufne spredte Individer, eller et ringe Antal 
sammen. Vor Kundskab om de forskjellige Arters Væsen og 
Udbredelse hos os er derfor endnu ufuldstændig. 
Fam. Vespertilionidae. 
Glatnæsede Smaa-Flaggermus. 
Snuden uden bladagtige Huddanmelser: Halen lang, tnde- 
sluttet i Flyvehuden. Øret har Ørelaag. 
Mellemkjæverne adskilte ved et vidt Mellemrum: de øvre For- 
tender nærmede til Hjørnetanden. 
Kindtender v Overkjæven 4—6, i Underkjæven 5—6 (Mo- 
larerne - brede, flerspidsede; Præmolarer fra til Ä smale, oftest 
enspidsede). 
4 Slægter. 
Å. Ørene korte og vidt adskilte. 
eller 7 1. Vespertilio, Lin. 1758. 
Ørelaaget kort, nyreformigt; Præm. 
Ørelaaget tyndt, tilspidset; Præm. 2. Myotis, Kaup 1829. 
| Oo MH 
B. Ørene sammenvoksede paa Panden. 
po) 
Ørene korte og brede; Præm. 5 . ++ 3. Barbastella, Gray 1821. 
2 . 
Ørene overordentlig lange; Præm. ar ee 1. Plecotus, Geoffr. 1812. 
Af de indenlandske Arters Biologi. Vinterkvarteret vælges 
hos os især paa frostfri Lofter, i Udhuse, Fjøs eller i dybe 
Fjeldrevner. Om Sommeren hviler de Dagen over paa mere til- 
gjængelige Steder, saasom indenfor Bordklædningen paa gamle 
Huse, i Mursprækker eller Huller i Grundmure, under Tag- 
stene, i Fjeldrevner eller i hule Træer, nogle af vore Arter mere 
enkeltvis, andre i større Selskaber. 
