39 SÅ. Vespertilio. 
I Christiania-Egnen er den fundet, saavidt vides, en enkelt 
Gang, idet et Expl. blev skudt ved Slemmestad i Røken 20de 
Mai 1909. Exemplaret, der var alene, blev ikke opbevaret; 
Arten var af Meddeleren ikke tidligere iagttaget blandt de der 
forekommende almindelige Smaa-Flaggermus. 
Vespertilio noctula (efter Blasius. 
Ved Fredrikstad er den enkelte Gange iagttaget flyvende 
mellem Træerne omkring de gamle Voldgrave, saaledes i Juni 
1896 (Wollebæk 1900). 
Endelig synes den at være af og til iagttaget i Hatfjeld- 
dalen i Søndre Helgeland. I Aug. 1901 blev saaledes en stor 
og ukjendt Flaggermus her seet flyvende nogle Aftener omkring 
Hatfjelddalens Præstegaard. Den 22de Juni 1908 blev et lig- 
nende Individ truffet ved Unkerelv Bro i Susendalen, lidt 
ovenfor den foregaaende Lokalitet, ikke langt fra den svenske 
Grændse (Ø. Olsen, 1909). 
Ydre Char. Er den største af alle nordeuropæiske Flagger- 
mus, og derved let kjendelig fra alle vore øvrige Arter". Den 
tilhører Underslægten Nyctalus, Bowd. 1825; denne staar iøvrigt 
Underslægten Pipistrellus nær, og har samme Tandformel; men 
ulig denne er Vingen forholdsvis smal, idet dte Metacarpal- 
Led er kortere end 3die eller 4de. (Hos Pipistrellus er Vingen 
I V.serotinus, Schreb. 1774, fra Danmark, Mellem- og Syd-Europa, har 
næsten samme Størrelse; denne er mørkebrun, har forholdsvis lange og smale 
Ører, og de 2 yderste Haleled stikker udenfor Flyvehuden. Endvidere har 
den blot 1 øvre Præmolar (PI). 
