Fam. Vespertilionidae. 44 
arm 15 mm.), saaledes mer end Halvdelen af Moderens Total- 
længde. Farven var ensfarvet rødgraa, Snuden mørkt graa- 
brun. Den var stærkest behaaret omkring Læberne og paa 
Hagen; Øiet var lukket. 
Et Par noget større Unger, tilhørende de øvrige Hunner, 
var samme Dag 55 mm. lange (Underarm 19 mm.). Øiet var nu 
aabent og Haarklædningen allerede temmelig lang paa Laarenes 
Overside og paa de nærmeste Dele af Halehuden. Haarene 
var yderst fint leddede, men ikke snoede, som hos de ældre. 
Den dte Aug. var en Unge i samme Koloni 71 mm. lang 
(Underarm 30 mm.), den l4de Aug. var den største Unge næsten 
voksen, med en Underarm-Længde af 37 mm. 
2. Myotis mystacinus, (Leisl.) 1819. 
Skjæg-Flaggermus. 
1819. Vespertilio mystacinus, Leisl. (Manuscr., Kuhl, Deutsch. 
Flederm. Neue Ann. Wetterau. Gesellsceh. Naturk., B. I, p. 202 (Frankf. 
a. M. 1819). 
Syn. Brachyotus mystacinus, Kolen. 1856. 
Artsm. Totall. omkr. 8S0—93 mm. Underarmen 32—35 mm. 
Vingebr. 220—240 mm. 
Brunsort med noget lysere Haarspidser, eller graabrun (Haar- 
bunden sort).  Hovedets OQverside ofte gulbrunt. OQverlæbe og Ører 
sorte; Undersiden graabrun. 
Ørene korte (ligesom hos M. daubentonii); fremadrettede naar de 
knapt udenfor Snudespidsen. Haarene paa Overlæben tætte, lidt for- 
længede. 
Fødderne spinkle: Sporen kort, naar omtrent midtveis til Hale- 
spidsen.  Halehudens Tverbaand tydelige, omtr. 12. 
9) 
Å 2 6 , 
Craniet. Kindtænderne — saaledes 3 øvre, 3 nedre Præmolarer 
(2den, 5die og 4de). 
Spredt i de sydlige og sydvestlige Kystegne; mod Nord fundet 
endnu omkring Trondhjemsfjorden (64* N.B.). 
