69 SÅ. Sicista. 
Dbetulinus, Nilss. 1847. Sminthus vagus, Blas. 1857. Sminthus sub- 
tilis, Bichn. 1889. Nicista subtilis, Allen 1901. 
Artsm. Totall. 160—172 nm. eller mere (heraf Halens L. 92 
102 mm).  Cramets L. 20—21 mm. 
Lyst brungraa, med gulbrunt Anstrøg, Undersiden lysere hvidgraa. 
En skarp sort Rygstribe fra Panden til Haleroden. 
Halen længere end Legemet, tyndt behaaret; Ørene omtr. af Snudens 
Længde, rager lidt op over Pelsen. 
I det sydlige Norges Fjeldtrakter, fra Øierfjeldene og Valders i 
Syd til Opdal og Meldalen i Nord (619 10'—65 5" N. B.). 
S. subtilis tilhører i Nutiden væsentlig NSydNibirien indtil 
Jenisei og Turkestan til Saissansk, fremdeles Rusland, Krim, 
Kaukasus, Polen, Ungarn og Finland; en isoleret Stamme findes 
i Jylland. Muligens indbefatter Arten i Virkeligheden et Par 
Arter (eller Racer). 
Desuden tæller NSlægten 4 andre distinkte Arter fra Øst-Asien. 
Udbredelse.  DBirkemusen var ukjendt i Norge indtil 1907, 
da Forf. modtog fra en Korrespondent et nyfanget Expl. fra 
Opdal (nordenfor Dovre). I 1908 erholdtes yderligere 3 Expl. 
fra samme Lokalitet, og i Løbet af 1909 og 1910 har den vist 
sig at bebo et ikke ubetydeligt Areal af de sydlige Fjeldtrakter, 
fra Gudbrandsdalsfjeldene og Valdersfjeldene i Syd til Eenene 
søndenfor Trondhjemsfjorden i Nord; sandsynligvis har den 
dog en endnu større Udbredelse. 
De hidtil opbevarede (39) Expl. stammer fra 4 forskjellige 
Distrikter, nemlig: 
a. Valdersfjeldene (ved Vangsmjøsen), 
b. Gudbrandsdalsfjeldene (Øier), 
ce. Kvikneskogen i Østerdalen, 
d. Troldheimen (Opdal, Rennebo og Meldalen). 
Desuden har Exemplarer været fundne paa enkelte andre 
Lokaliteter i eller nær Grændserne af det ovenfor angivne Areal, 
saaledes i Lesjefjeldene (Gudbrandsdalen), i Bæverdalen (i Su- 
rendal) og i Rindalen. 
Sydligst er Individer fangede paa Sydsiden at Vangs- 
mjøsen i Valders (i Sept. 1909 og Juli 1910) under 61" 10'N. B. 
