76 SU. Sicista. 
hos et ældre usædvanlig stort Individ, en drægtig Hun, stærkt 
slidte, hos de øvrige helt eller næsten fuldkommen uslidte. 
Flere af de opbevarede Individer har været betydelig 
mindre end de øvrige, og syntes, skjønt aarsgamle, endnu ikke 
at have naaet sin fulde Størrelse. Flere af disse, fangede i 
Slutn. af August og Sept. 1910, havde en Totall. af 148—155 
mm.; Halen syntes dog at have faaet sin fulde Længde (90— 
93 mm.). En Unge, fanget paa Kvikneskogen Yde Sept. 1910, 
havde en Totall. af 140 mm. (Halens L. 78 mm.). 
Tilholdssted. Alle hos os hidtil erholdte Eksemplarer har 
været fangede i den subalpine eller alpine Region, i en Høide 
over Havet, der har naaet op til 1030 Meter. 
De fleste har beboet den øvre Del af Fjeldsiderne, hvor 
Birkeskoven afveksler med aabnere Strækninger, som tildels er 
bevoksede med Dvergbirk og Vidjer. Næsten alle hidtil kjendte 
Lokaliteter har havt høie og sneklædte Fjelde i Nærheden. 
Saadanne typiske Tilholdssteder findes paa de fleste af de 
Fjeldsider, der skraaner ned mod Dalbundene fra Troldheimens 
Fjeldkompleks (mellem Dovre og Trondhjemsfjorden). Dal- 
bundenes Høide er her omkr. 500 Meter o. H., og Fjeldsiderne 
selv grændser ind mod høie og sneklædte Toppe. 
Her har de havt Tilbold i Kratskoven, der væsentlig be- 
staar af Birk, blandet med Or, Salix capraea og Ener, paa 
enkelte Steder med en og anden Furu. Paa disse Steder er 
Bunden bevokset med frodigt Fjeldgræs, og i Nærheden har 
ofte været en Bæk eller Vand. 
Andre Individer har været fundne sammesteds i de Eng- 
marker, som strækker sig opad Skraaningerne ovenfor Gaardene, 
især hvor disse grændser op mod udyrkede Partier, opfyldte at 
Birkeskov og Krat; her har de løbet om i Græsset om Efter- 
sommeren under Høslaatten, eller krøbet ud og ind under 
Høsaaterne som andre Markmus. Enkelte Exemplarer har 
ogsaa været fundne i Nærheden af Husene, men ikke med 
Sikkerhed inde i Hus. 
Oftest har de løbet om nærved gamle og raadne Birke- 
rødder, hvori kunde sees Huller, hvori de havde sit Tilhold. 
I Fjeldskraaningerne kunde de forekomme saa høit op, 
