«I 
de) 
SL. Euotomys. 
3 Arter. 
Rødbrun med rødgraa Sider; Halen middelslang . 1. E. glareolus. 
Rødbrun med gulgraa Sider og Kinder; Halen kort, forholdsvis tyk. 
2. E. rutilus. 
Rødbrun med blaagraa Nider og Kinder: Halen kort 53. E. rufocanus. 
I. Euotomys glareolus, (Schreb.) 1792. 
Klatremus. 
1792. Mus glareolus, Schreb. Die Saiigth. B. IV, p. 680, PI. 190, 
B. (Erlang. 1792). 
1900. Evotomys norvegicus, Mill. Proc. Wash. Acad. Nei. Vol. II, 
p. 938 (Wash. 1900). 
Syn. Hypudaeus hercynicus, Mehl. 1831. Hypudaeus glare- 
olus, Melch. 1834. Arvicola (Hypudaeus) glareola, Keys. & Blas. 
1840. Lemmus glareolus, Nilss. 1847. 
Artsm. Totall. vekslende, fra 135—175 mm. (heraf Halens L. 
46—63 mm.). Oramets L. indtil 25 mm. 
Oversiden rødbrun med sorte Stikkelhaar; Hovedets og Kroppens 
Sider rødlig graabrune: Undersiden graa med svag brunlig Farvetone. 
Halen tynd, middelslang, næsten af Kroppens halve Længde (under- 
tiden noget kortere); dens OQverside brunsort, Undersiden lysgraa med 
brunligt Skjær. 
Craniet. Interorbitalrummet bredt, omtrent lig Kindtand-Rækkens 
L. indtil ste eller 2den Vinkel af bagerste Kindtand (M3). Inter- 
parietalbenet tilspidset til Siderne. 
Kindtand-Rækken kort, lidt længere end L. af Foramina incisiva. 
Tænderne spinkle, Vinklerne lidt afrundede. 
I Overkjæven har bagerste Kindtand (M?) 3 ydre, og 4 (under- 
tiden blot 3) indre Vinkler; i Underkjæven har forreste Kindtand 
(M7) 4 ydre, og 4 (ofte 5) indre Vinkler. 
I alle Landets Skovegne idetmindste op til Saltenfjord (677 N. B.), 
paa de fleste Steder almindelig; paa Fjeldene op i Sæterregionen. 
