91 SL. Euotomys. 
Afstand fra Fortanden (diastema), og omtrent lig 2 Trediedele 
af Trommebenets L. (bulla). 
Ganen er (ligesom hos LE. glareolus) forholdsvis kort, og 
dækker med sin Bagrand, der er tynd og næsten ret, de bagre 
Næseaabninger indtil Iste Vinkel af inderste Kindtand. Ora- 
niets L. er indtil 25 mm. 
Tandvinklerne er noget afrundede og byggede omtrent 
som hos LE. glareolus: dog er Endeslyngen paa OQverkjævens 
bagre Kindtand (M?*?) oftest noget tilspidset (afrundet hos FE. 
glareolus), ligesom Tandrækken i Regelen er noget kortere end 
Længden af Foramina inesiva. 
Hunnen har 8 Patter, ligesom LE. glareolus og E. rufocanus, 
nemlig 2 Par paa Brystet, 2 Par mellem Bagfødderne. 
Farven er oventil lyst rødbrun; Legemets Sider og Kinder 
er gulgraa. Paa Ryggen findes sorte Stikkelhaar, men langt 
færre end hos EF. glareolus. Øret er oventil af Ryggens 
Farve. 
Halen er kort og tyk, i Regelen omtrent af Hovedets 
Længde; den er beklædt med stive, lidt udspærrede Haar, og 
har en kraftig Pensel. Dens Længde er noget varierende; hos 
Hunnen er den spinklere og længere end hos Hannen. Halens 
Farve er mørkt graabrun, Undersiden rødgul, sjeldnere graagul; 
undertiden er ogsaa Oversiden rødlig ved Roden, men bliver 
mørkere udad, indtil den er helt sortagtig i Penselen (£. 
glareolus har længere, paa Oversiden brunsort Hale, der er 
tyndklædt og har kort Pensel). 
I Sommerdragten er Pelsen kortere, de mørkt blaagraa 
Bundhaar mere synlige og Halens Beklædning svagere. I 
September begynder Vinterens Bundhaar at spire frem. 
Ungerne er som halvvoksne farvede omtrent som de ældre; 
efterhaanden bliver de mørkere graabrune med svagere rød- 
ligt Anstrøg, indtil de om Høsten som fuldt udvoksede an- 
lægger den rustfarvede Vinterdragt som de ældre. 
Levevis. Rødmusen tilhører alene Landets arktiske Dele, 
hvor den bebor saavel Skovtrakter som aabnere Steder. Her 
har den især Tilhold paa mos- eller lyngklædt Mark, og under 
bratte Fjeldsider, hvor den færdes med lige Lethed opad Fjeld- 
