93 SUL Euotomys. 
teren Ophold i Husene, hvor den i sit Levesæt ganske ligner 
den almindelige Husmus. Især bebor den Kornlofter, Udhuse, 
Stabur, Fiskeboder og Fjøslofter; her klatrer den om overalt, 
og nærer sig af alt spiseligt, som Huset kan byde den; den 
kan naa opad næsten glatte Vægge op paa Lofter og Bjelkelag, 
og har ofte sit Tilholdssted mellem Torven og Næveren paa 
Hustagene. 
Føde. Rødmusens normale Føde er forskjellige af den 
alpine Vegetations Græsarter og andre Urter, samt tilfældige 
dyriske Stoffe, som falder i dens Vei; under visse Omstændig- 
heder bliver den en udpræget Barkæder, og er i Husene fuld- 
stændig omnivor. 
I de Gange, som den graver i Moslaget mellem Tuerne 
eller i Fjeldrevnerne, slæber den sammen friskt Græs af for- 
skjellige Arter, afbidte Stykker af Ranunkler, og friske Grene 
med Blade af Tyttebær og Blaabær, tildels med sine vedhæn- 
gende Blomster; alle Fødemidler ordnes i Rækker paalangs i 
dens Gange og Huller. I Yngleaarene om Vinteren samler 
den ogsaa her afbidte Furunaale. 
Ligesom Klatremusen (E. glareolus) i Nordland har Rød- 
musen i Finmarken lært at søge sin Næring tildels i Træerne, 
og har saaledes i visse Aar, naar deres Antal har været særlig 
stort, kunnet anrette ikke ubetydelig Skade paa Skoven ved 
at fortære Knopper, afbide Kvister og gnave Bark. 
I 1903 blev saaledes i Syd-Varanger Skuddene paa Tu- 
sinder af Ungfuruer afklippede og Sneen under Træerne be- 
dækket med Dynger af Naale og afbarkede Smaakvister. Det 
samme var Tilfældet under Yngleaaret 1907 i Alten og Lyngen. 
Enkelte Furuer kan næsten helt ribbes for Naale og Kvister, 
saa Træet ser ud som en Tørfuru. 
Især hjemsøger den de unge Furuer, dels for at gnave 
Bark, dels for at fortære den yderste Endeknop (det vordende 
Aarsskud). For at naa denne sidste gaar den ud paa Smaa- 
kvistene, saalangt som disse vil bære den, og afgnaver Kvisten 
i en Længde af 50—100 mm. Naalene omkring Endeknoppen 
afrives enten helt, eller de afbides paa Midten, saa at deres 
