Fam. Mwridae. 104 
Hannernes Antal synes at være større end Hunnernes. 
Under en Parringsleg, ilagttaget (i Malangen) i Mai 1908, for- 
fulgtes Hunnen af 5—6 Hanner; Legen foregik paa et lidet 
aabent Sted i Lyngmarken mellem et Enerkrat, en Birkerod, 
hvori fandtes mange Huller, og en omblæst Birkestamme, hvis 
Bark var løsnet. saaledes at der paa Undersiden var dannet 
en flere Meter lang Tunnel. Mellem disse 3 Punkter løb Mu- 
sene efter hinanden uafbrudt i et Par Timer, Hunnen foran, 
Hannerne en efter en bagefter, altid i den samme Rute, saa 
Veien til Slutning blev helt optraadt af dem. Herunder var 
de yderst hurtige i sine Bevægelser, men saa optagne af sin 
Leg, at de næsten løb over lagttagerens Fod; af og til hørtes 
en fin Piben, men alt foregik fredeligt og uden Slagsmaal. 
Rederne lægges gjerne vel skjulte under Stene og Lyng- 
tuer; de er runde, oventil lukkede, og byggede væsentlig af 
tørre Straa og Blade. 
Et Rede, fundet (af Hr. Schaanning) ved Pasvigelven i 
Syd-Varanger 27de Juli 1910, laa under et Fjøsgulv, og inde- 
holdt 5 halvvoksne Unger, alle i sin livligt rødbrune Unge- 
dragt; 2? af Ungerne var noget større end de øvrige (Chria. 
Mus.). 
Slægt ?. Mierotus. Schrank 1798. 
Markmus-Slægten. 
Syn. Arvicola, Lacep. 1803. 
Halen kort eller middelslang (indtil omkr. Kroppens halve 
Længde), haarklædt. Ørene korte, lidet synlige udenfor Pelsen. 
Rygfarven (hos vore Arter) mørk graabrun eller brunsort. 
Kindtænder = med vinkelbøede Striberækker, der bliver 
smalere bagover, altid rodaabne. 
Tandformel I. EN M. 2 = 16. 
BES 
seia 
