105 SL Microtus. 
Næsebenene naar ikke saa langt frem som Mellemkjæverne: 
Ganens Bagrand er i Midten fortykket og noget indskaaret. 
Slægten med en Række Underslægter tæller omkr. 150 
Arter, fordelte over Europa, Asien og Nord-Amerika. Vore 
Arter bebor aabent, ofte fugtigt Lænde; hovedsagelig Plante- 
ædere; lyssky, gravende. 
3 Arter. 
A. Mellemste øvre Kindtand (M*) har 2 indre Vinkler (som hos S1. Euotomys). 
Mørkt graabrun eller brunsort; Undersiden brun; Halen forholdsvis lang, 
prnsdakkroppens halve AM PI OS: 
Graabrun; Halen middelslang, omtr. "3 af Kroppens L. 
2. M. ratticeps. 
Bb. Mellemste øvre Kindtand (M*) har 3 indre Vinkler. 
Graabrun:; Halen kort, omtr. af Hovedets L. . . 3. M. agrestis. 
1. Microtus amphibius, (Lin.) 1758. 
Jordrotte (Vond): 
1758. Mus amphibius, Lin. Syst. Nat. Ed. X, Tom. I, p. 61, No. S; 
Mus terrestris, Do. No. 7 (Holm. 1758). 
Syn. Mus paludosus, Lin. 1767. Lemmus amphibius, Nilss. 
1847. Arvicola amphibius, Keys. & Blas. 1840. Paludicola am- 
phibius, Blas. 1857. 
Artsm. Totall. omkr. 320 mm. eller derover (heraf Halens L. 
omkr. 118 mm). OCraniets L. 36—38 mm. 
Oversiden brun eller brunsort, undertiden sort; Undersiden lysere 
brun, oftest med rustfarvet Anstrøg. 
Halen forholdsvis lang, omtrent af Kroppens halve Længde, sort 
aghig (undertiden med hvid Spids). 
Craniet. Interparietalbenets Sider er næsten ret afskaarne, men 
med noget uddragne Spidser nedtil. 
Tændernes  Vinkler temmelig aabne. I Qverkjæven har bagerste 
Kindtand (M?) 3 ydre og 3 indre Vinkler; i Underkjæven har forreste 
Kindtand (M7) 3 ydre og 4 indre Vinkler. 
I alle Landsdele talrig op til Varangerfjorden (70>20'N. B.); paa 
Vestkysten ud til de ydre Skjær, paa Fjeldene op i Sæterregionen. 
