125 SÅ Microtus. 
medens de længere og sortspidsede Haar er mindre frem- 
trædende. Bugen er ofte paa denne Aarstid lyst rødgraa eller 
hvidgraa. 
Vinterdragten er ikke helt udvokset før i Slutn. af No- 
vember; i Landets nordlige Dele kan den være i Behold om 
Vaaren endnu langt ud i Juni. 
Paa Craniet er Ganebroen hos denne (som hos vore øvrige 
2 Arter af samme Slægt) forholdsvis lang; dens Bagrand, som i 
Midten er fortykket, dækker de indre Næseaabninger indtil 
2den Vinkel af bagre Kindtand. 
Farve-Variationer. Albinos er idethele sjeldne. Chria. 
Mus. eier et Par hvidagtige Individer (Sørum Okt. 1880 og 
Asker 12te Aug. 1910), og et Par bleggraa (Sørkedal 50te Mai 
1907 og Opdal Sde Aug. 1910). Det sidstnævnte Individ var en 
Unge, der blev truffet sammen med flere lignende af samme Kuld. 
Bergens Mus. har 2 Individer, fangede i Hardanger l7de 
Dec. 1896, hvis Farve (paa Spir.) er rødgul, Undersiden graa- 
gul, Halen ensfarvet hvidgul. 
Levevis. Denne Art, den jevnest udbredte af sin Slægt, 
har Tilhold saagodtsom paa alle græsbundne Steder, men helst 
hvor Vegetationen ikke er særlig frodig; saaledes paa Skraa- 
ninger, hvor Græsbunden er delvis blandet med Mose, langs 
Gjærder eller i Smaakrat, og altid med Adgang til Vand 
nogenlunde i Nærheden. 
Under Yngleaarene kan den træffes næsten paa alle Slags 
Lokaliteter, saaledes helt op paa de lavklædte Plateauer paa 
Fjeldene, eller i Skovmyrer langs Fjeldsiderne. 
I Husene viser den sig sjeldnere end de øvrige Microter, 
men kan dog leilighedsvis tage Ophold om Vinteren i Kjæl- 
dere eller i Udhuse nær Udmarken. 
I visse Aar indtræder en Forøgelse af Individernes Antal, 
naar Betingelserne for Ungernes Opvækst har været gunstigere 
end i normale Aar; i Regelen vil der i de samme Aar være 
en Forøgelse i Individantallet ogsaa hos andre Smaa-Gnavere. 
Denne Overproduktion har dog aldrig (i vor Tid) hos os naaet 
