151 SL Myopus. 
Syn. Lemmus schisticolor, Nilss. 19847. Myopus schisticolor, 
Mill. 1910. 
Artsm. Totall. 100—112 mm. (heraf Halens L. 16—19 mm.). 
Craniets L. 25 mm. 
Mørkt skifergraa, Undersiden ubetydelig lysere; en utydelig rød- 
brun Plet over Lænden. 
Craniet. Interparietalbenet er bredt lindseformigt, med konvekse 
Sider og konveks Bagrand. Ganebroen naar med sin Bagrand til iste 
Oval af M>3. 
Foramina incisiva næsten jevnbrede overalt, og deres bagre Spids 
er afrundet. 
Øvre Tandrække har samme L. som dens Afstand fra Fortan- 
den (diastema). 
I Granskove i Landets sydøstlige Dele, fra Christiania-Egnen op 
til Trysil og Gudbrandsdalen (617 10'N. B.); ukjendt langs Vestkysten. 
M. schisticolor har en forholdsvis begrændset Udbredelse, idet 
den hidtil blot er fundet i Nord-Rusland, Finland, Mellem-Sverige 
og Syd-Norge. 
I Sverige har den sit Hovedtilhold i Dalarne og Wermland; 
under enkelte Yngleaar er den truffet, delvis som Udvandrer, 
ogsaa 1 forskjellige tilstødende Distrikter, saaledes i 1871 og 1872 
i Nerike og Våstermanland, Gåstrikland, Hålsingland, Hårjedalen, 
Jimtland, Medelpad og Ångermanland. 
Arten har forøvrigt ingen nære Slægtninge. 
Udbredelse.  Søkov-Lemænen tilhører hos os udelukkende 
Landets sydlige Granskove. I Christiania-Egnen er den i visse 
Aar ikke sjelden, ligesom den er paavist, dels i sporadiske 
 Individer, dels i større Antal under Yngleaar, paa flere Lo- 
kaliteter mellem Christianiafjorden i Syd og de nedre Dele af 
Gudbrandsdalen og Østerdalens øvre Distrikter i Nord. 
Dens videre Udbredelse hos os er ukjendt. Den synes 
helt at mangle i Kystegnene, og er paa Fjeldsiderne ikke fundet 
over det lavere Skovbelte. 
Arten blev opdaget af Prof. Lilljeborg den 22de Mai 1843 
ved Lillehammer, og de indsamlede Exemplarer beskreves samme 
Aar i Vetensk. Akad. Handl. (Stockh. 1844) under Navn af 
Myodes schisticolor. 
