1815) SI. Myopus. 
Hos os har aldrig deres Antal været betydeligt, og de 
vides ikke at have anrettet paaviselig Skade, saaledes som i 
Mellem-Sverige under Vandreaaret 1895, da de angaves at have 
lagt hele Agre og Enge øde. 
Under et af Yngleaarene (i Slutn. af Juli 1891) kunde dog 
iagttages (af Forf.) omtrent 30 St. i Bevægelse i Aftenens Løb 
paa et enkelt Punkt ved Randsfjorden. I Halvmørket kunde 
de skimtes som mørke Garnnøster, der kom trillende, en efter 
en, nedad en Skovsti, som førte fra Aassiden ned mod 
Vandet. 
De var yderst hurtige i sine Bevægelser, og standsede 
ikke, som deres Frænder Lemænerne ofte gjør, naar man 
kommer dem nær, men søgte altid at undfly; de skreg, som 
disse, naar de blev grebne, men forsøgte sjelden at bide. 
Under Vandringerne skyr de ikke Vandet, men sætter 
over Bække og mindre Vandsamlinger, og kan ofte her findes 
druknede. 
De fanges af forskjellige Musedræbere, og slæbes frem til 
Husene nær Skoven af Katte og Hunde, men fortæres ikke 
altid, da de har en (ogsaa for Mennesker) kjendelig Lugt af 
Moskus; ofte træffes de derfor liggende døde i Skovstierne, hvor 
de er efterladte af Rovdyr eller Rovfugle. Under det ovennævnte 
Yngleaar 1891 fandt Forf. den llte Juli ved Odnæs ved 
Randsfjorden under en Bordstabel 26 nylig døde Individer, 
og paa et andet Sted i Nærheden omkr. 50 Stk., der ved In- 
sekters Hjælp allerede var halvt skeletterede; alle disse var 
sandsynlievis dræbte og slæbte sammen af Røskatter eller Sne- 
mus, men ikke senere ændsede af dem. Paa hvert eneste In- 
divid var Hjerneskallen sønderbidt. 
Om Vinteren holder den sig skjult i sine Gange, uden dog 
at sove nogen Vintersøvn, og kan af og til foretage om Natten 
en kort Vandring over Sneen. I 1910 modtog Chria. Mus. et 
Expl., fundet dødt under en Jernbanebro paa Hadeland 22?de 
Marts. 
Føde. Dens Føde synes. hovedsagelig at bestaa af Mos- 
Arter; hos et Expl., dræbt i Sørkedalen ved Christiania 2?8de 
Febr. 1902, var saaledes Mavesækkens Indhold udelukkende 
