e% 
sl 
145 SL. Lemmus. 
Under Vandreaarene, naar Individerne i de hurtig op- 
staaede Masser trænger hinanden til Siderne, og deres Uro 
engang er vakt til en Slags stille Panik, er Masserne, ved 
« Exemplets Magt, ustandselig i Bevægelse; Togene gaar uden 
bestemt Maal, skjønt Retningen ofte ved Lændets Beskaf- 
fenhed er givet. 
Paa selve Fjeldet gaar Trækket hen over Vidderne snart 
til den ene, snart til den anden Fjeldhøide; u»dertiden over 
Snemarker og op paa Bræer og Fjeldtoppe, saafremt blot nogen 
har gaaet foran. Mange trækker mod Plateauets Rand, og er 
Masserne tilstrækkelige, og Retningen engang givet, trænger 
Individerne (under de store Vandreaar) uophørlig videre og 
ned i Dalbundene. 
Paa selve Fjeldet vil Vandringerne ofte gaa forholdsvis 
upaaagtede hen; men i desto større Grad vil Sværmene gjøre 
sig bemærkede, naar de i de store Vandreaar naar ud over 
Lavlandene. Her møder de overalt fremmede Forholde; deres 
Uro vokser, Masserne forøges stadig, idet nye Sværme følger 
efter, og mange Hunner yngler underveis. Alle følger blindt 
efter i den Retning, som Toget engang har taget, indtil de 
standses af Havet, eller paa anden Maade gaar tilerunde. 
Lemæn-Aarenes Afslutning. Masseforøgelsen ophører af 
sig selv, undertiden allerede første Aar, undertiden først i det 
andet. Utallige gaar tilgrunde ved Ulykkestilfælde, eller ved 
de Efterstræbelser, for hvilke de er udsatte af Mennesker og 
Dyr; men Hovedmassen tilintetgjøres ved de Infektions-Syg- 
domme, som efter et i Regelen bestemt Tidspunkt ubønhørlig 
indfinder sig og tilsidst dræber dem næsten til det sidste In- 
divid. 
Under disse Yngleaar vil næsten altid forskjellige Muse- 
dræbere være tilstede i Fjeldene i forøget Antal, lokkede af 
den overflødige Føde. Dels tilhører disse Fjeldets faste Be- 
boere, for hvem Lemænen ellers er en daglig Kost; herheu 
hører Fjeldvaagen (Archib. lagopus), Jord-Uglen (Asio accipi- 
trinus) og Fjeldræven (OC. lagopus): dels er det tilflyttede 
Lemændræbere, som normalt blot forekommer i Fjeldet ganske 
sporadisk, saasom Sne-Uglen (Nyctea scandiaca). Dels endelig 
10 — Collett: Norges Pattedyr. 
