155 SL Lemmus. 
Under saadanne Aar vil paa Lavlandene de fleste allerede 
være forsvundne 1 Vinterens Løb, medens de endnu ved 
Vaarens Frembrud kan være talrige i de øvre Aaslier. Men 
ogsaa her vil ofte findes talløse Cadavere spredte over Sne- 
markerne, tildels dækkede af den sidst faldne Sne, og her gjør 
Rævene et rigt Bytte. 
Lemænpestens Virus er en specifik Bakterie, uendelig liden 
(0,23—0,30 Mieroner), som efterhaanden opfylder Dyrets Blod 
og de indre Organer, og bringer Milten til at svulme. Syg- 
dommen er i ualmindelig Grad smitsom, og ikke alene mellem 
Lemænerne selv; men hvis Blod eller Dele af de angrebne Or- 
ganer (ved Podning eller Fodring) overføres til Mus eller Mar- 
svin (Cavta), eller om disse sidste blot kommer i Berøring med 
Gjenstande fra de syge Lemæn, opstaar hurtig en Forraadnelses- 
Feber (Septichæmi), der næsten altid ender med Døden, og i de 
døde Dyr gjenfindes Lemæn-Bakterien (Malm og Horne 1910). 
Sygdommen virker voldsomt, men oftest skjult, og Hoved- 
massen af Individer dør i sine Huller: efter en Massedød om 
Vinteren vil derfor ofte findes forholdsvis faa af de døde Indi- 
vider.  Undertiden kan man om Sommeren direkte iagttage 
Sygdommens Virkninger, især i varmt Veir; tilsyneladende friske 
Individer kan pludselig falde om, de spræller lidt med Bag- 
fødderne, og under krampeagtige Trækninger dør de i Løbet 
af faa Minutter. 
Især overrasker Døden dem, hvor de om Vinteren lever 
sammenpakkede 1 større Antal. Om Vaaren, naar Laderne 
tømmes, findes saaledes under G(ulvene ofte hele Dynger af 
døde Lemzæn. 
Undertiden kan de syge Lemæn samle sig paa den aabne 
Mark i Masser, som for at dø i Fællesskab. Under Vandre- 
aaret i Nov. 1909, kort efterat den første Sne var falden, trat 
en lagttager (M. Torrisstuen) paa et aabent Sted i Granskoven 
ved Etna-Elven i Land en stor Hob, bestaaende af flere Hun- 
drede døde og døende Lemæn. Det hele lignede en stor 
Myretue; Individerne kom fra flere Kanter og samlede sig i 
Hoben, den ene krybende op paa den anden; de underste Lag 
bestod alle af døde Individer. Hoben gik hurtig i Forraadnelse, 
men laa senere urørt under Sneen hele Vinteren over. 
