Fam. Muridae. 156 
Som ovenfor nævnt, kommer Lemænpesten stærkest til 
Udbrud henimod Vaaren, efterat Individerne under Overvin- 
tringen har levet sammenpakkede og lidt Nød, og kun faa op- 
lever sin Udlændigheds anden Sommer". Samtidig med Le- 
mænerne forsvinder ogsaa gjerne de Microter eller andre Smaa- 
Pattedyr, som kan have optraadt overtallig i de samme Aar. 
De talrige Cadavere, som i disse Aar ligger strøede ud 
over Fjeldene eller under hver Sten, og de Masser af Exkre- 
menter, som ophobes udenfor deres Huller eller paa saagodt- 
som hver Plet paa Fjeldet, hvor man sætter en Fod, forurenser 
alle herfra nedstrømmende Vandløb. Heraf har ofte opstaaet 
visse Infektions-Sygdomme, i Regelen forbundne med stærk 
Feber (akute Enteriter) hos Dalens Befolkning («Lemæn-Feber», 
«Lemæn-Sott»), som i sine Symptomer ligner Influenza. 
Ogsaa Husdyr angribes ofte under Lemæn-Aar af tyføse 
eller febrile Tarmlidelser, der antages at opstaa af det infi- 
cerede Drikkevand, eller derved, at de direkte fortærer Le- 
mænerne 
Lemænen er stærkt befængt med Lopper; idetmindste 3 
Arter er fundne paa nogle faa Individer fra Gausdalsfjeldene 
(1896), nemlig Ceratophyllus pentcilliger, Grube, U. rectangulatus, 
Wahler., og (Ctenophthalmus uncinatus, Wagner. Det ovenfor 
omtalte unge Albino-Expl. (fra Hallingdal), som holdtes i 
Fangenskab af Fort. Høsten 1909, fandtes ved Døden at huse 
ikke mindre end 37 Expl. af en hidtil ubeskreven Art, Ctenoph- 
thalmus agyrtoides, Wahlgr. 1911. 
Fiender. Flere af Fjeldets Rovfugle og Rovdyr henter 
sin daglige Næring blandt Lemænerne, saaledes Fjeldvaagen 
(Archibuteo lagopus), Jord-Uglen (Asio accipitrinus) og Fjeld- 
ræven; hertil kommer Rødræven, Røskatten og Snemusen 
(Mustela erminea og M. mivalis), Ravne, Kraaker, flere Falke, 
og andre. 
Under Yngle- og Vandreaarene strømmer de ovennævnte 
Arter og flere andre til fra alle Kanter. Alle forplanter de 
" Befolkningen siger, at den spiser sig ihjel paa «Groen» (det spi- 
rende Græs). 
