167 SL. Mus. 
land (hvor Individerne gjennemgaaende bliver større end i Lan- 
dets sydligere Dele). 
I Danmark er den udbredt overalt, med smaa Former og 
større Former om hinanden, ligesom Farven ogsaa her er stærkt 
varierende. Forskjellen synes «snarest at afhænge af tilfældige 
bedre eller ringere Kaar» (Winge 1908). 
I Danmark har 2? andre Arter Mus sin Nordgrændse, uden 
at naa op til Skandinavien, nemlig Dverg-Musen (Mus minutus, 
Pall. 1778), der er gulbrun, og af Størrelse betydelig mindre end 
Husmusen; denne bygger et rundt Rede over Marken blandt Korn 
eller Græs. Endvidere Brand-Musen (Mus agrarius, Pall. 1778), 
kjendelig ved sin rødbrune Farve og en skarp sort Rygstribe 
(næsten som hos Steista subhHlis). 
Udbredelse.  Skormusen er almindelig over hele det syd- 
lige Norge, saavel i Kystegnene, som i Landets indre Dele. Paa 
Fjeldene gaar den op i Sæterregionen. 
Paa Nordsiden af Dovre forekommer den endnu i Kvikne, 
i Drivdalen og i Opdal (under Troldheimen), men dens Ud- 
bredelse længer mod Nord er usikker. 
Den angives at forekomme i Hatfjelddalen i Helgeland 
(intet Expl. foreligger herfra).' 
Den norske Stamme. M. sylvaticus er i Norge, som overalt, 
stærkt vekslende saavel i Størrelse som 1 Farvetegning, uagtet 
den, som det synes, 1 sin Udbredelse er begrændset til et for- 
holdsvis mindre Omraade af Landet. Denne Variation kommer 
væsentlig tilsyne under Artens vertikale Udbredelse; men af 
alt for Tiden foreliggende Materiale fremgaar, at distinkte Racer, 
knyttede til bestemte Lokaliteter, ikke hos os kan adskilles. 
Forskjellen synes væsentlig at være afhængig af visse Fien- 
dommeligheder ved de specielle Lokaliteter, som Individerne 
" I Gunnerus's Noter (i 1767) til Leems Beskrivelse over Finmarkens 
Lapper (Kbhv. 1767, p. 228) nævnes, at «i Finmarken findes og Muus, Mus 
sylvaticus, Fn. Sv. 36». Det er sandsynligt (se Leem p. 223), at hermed er 
ment en Huotomys (sandsynligvis FV. rutilus). 
Chria. Mus eier et Cranium af M. sylvaticus, modtaget gjennem Natur- 
forskeren Nordvi omkr. 1880, og angivelig stammende fra Varangerfjorden. 
Der foreligger dog ingen Iagttagelse fra disse Landsdele, som kan bestyrke 
Rigtigheden af denne Angivelse. 
