Fam. Muridae. Tue 
løber paa Sneen, slænger den lange Hale hid og did; standser 
den et Øieblik for at gnave paa et Frø, slaaes Halen straks 
frem over Ryggen og rundt Livet, som for at varme. 
Den klatrer med stor Færdighed, og kan med de forholds- 
vis lange Bagfødder gjøre høie Sprang. 
I enkelte Aar foregaar en Overproduktion af Individer, 
og den kan herunder anrette Skade i Huse, i Lader og i Ha- 
verne. I 1895, der var et udpræget Yngleaar for flere Smaa- 
(inavere over store Dele af det sydlige og østlige Norge, 
blev paa en enkelt Gaard i Asker (Hofstad) fanget omkring 
200 Stk. 
I 1909—10 modtog Chria. Mus. fra en Korrespondent i 
Næs i Hallingdal (Lærer Lødøen) omkr. 500 Stk., alle ind- 
fangede i Løbet af nogle Vintermaaneder (Dec.—Febr.), og der 
kunde være fanget det dobbelte Antal. 
Samtidig var Yneleaar for denne Art i Valdersfjeldene”, og 
Individerne forekom 1 stort Antal paa de fleste høiereliggende 
Gaarde. Allerede i Marts 1909 og flere Gange senere modtog 
Chria. Mus. fra Vang talrige Individer, alle tilhørende den 
store og kraftig byggede Fjeldform (M. sylv. flavicollis), hvoraf 
enkelte havde en Totall. af indtil 274 mm., de største hidtil 
maalte Exemplarer fra Norge. Den kaldtes i Valders Fjeld- 
mus; de fleste Exemplarer var fangede i eller ved Laderne, 
enkelte ogsaa i Skovkrat nær Husene. 
kan) 
Kjønnene synes under Yneleaar at være nogenlunde 
* Pl, ep) kan) 
ligelig fordelte. Blandt den ovennævnte Række af Indi- 
vider, modtagne fra Næs i Hallingdal Vinteren 1909 —10, og 
hvoraf Hovedmassen bestod af udvoksede Aars-Unger, blev 
Kjønnet undersøgt (af Forf.) hos 468 Stk. Heraf var 251 
Stk., eller 53,3 pCt., Hanner, 217 Stk., eller 46,4 pCt., Hunner, 
saaledes en Overvægt af Hanner af 7,2 pCt. (Hos et Par 
Rækker samtidig undersøgte Lemmus lemmus fra samme 
Lokalitet havde derimod Hunnerne en Overvægt af 16,5—19,2 
pCt.; se p. 150.) 
Samtidig havde L. lemmus et større Yngle- og Vandreaar i alle Vest- 
fjeldene, fra Jotunheimen ned til Sætersdalen. 
