TESTER 
187 SÅ. Castor. 
Artsm. Totall. 1020—1100 mm. (heraf Halen 250—290 mm.). 
Craniets L. 130—140 mm. 
De glindsende Dækhaar gulbrune med mørkere Rod og sort Spids: 
Bundulden graabrun. 
Undersiden mørkere end Oversiden, graabrun (uden lange Dekhaar): 
noget lysere i Struben og omkring Halen. 
Halens Bredde indeholdes (hos indenlandske Indiider) indtil omkr. 
21/2 Gange & dens Længde. 
I Landets sydvestlige Kystegne, fra Holden og Drangedal (Brats- 
berg Amt) i Øst til Mandals-Elven i Vest. og mod Nord til Vinje-Elven 
i Telemarken (585—59* 45' N. Bi). 
Individ-Antallet flere Hundrede, neppe for Tiden aftagende. 
C. fiber har oprindelig beboet næsten hele Europa lige ned 
til Middelhavet (Spanien og Italien) i Syd, til England og Skot- 
land i Vest og Finmarken i Nord; fremdeles Nord og Mellem-Asien 
lige hen til Mongoliet. 
Efterhaanden er den uddød over den største Del af Europa; 
for Tiden forekommer .den i Vest-Europa (foruden i det sydlige 
Norge) blot i et Par smaa Kolonier ved Elben og ved Rhönes 
Udløb. 
Kolonien ved Elben er bosat paa Strækningen mellem Magde- 
burg— Wittenberg—Torgau, tildels ogsaa i de nedre Dele af de i 
Elben her udmundende Bifloder (paa venstre Side Mulde og Saale, 
paa høire Elster og Nuthe); af og til vandrer den noget nedover 
Elben, og kan vise sig i Bifloden Ohre. Den er nu her totalt 
fredet. Antallet i dette Distrikt kan for Tiden anslaaes til omkr. 
150 Stk.; aarlig antages omtrent et Snes Unger at blive fødte 
(Mertens 1911). 
Kolonien ved Rhöne bebor dels Deltaet (især i Petit-Rhöne, 
og blot sporadisk i Grand-Rhöne), dels forekommer den enkeltvis 
i Rhönes Biflod Gardon (noget ovenfor Deltaet. Den har her 
været anseet som skadelig, da den antoges at underminere Digerne, 
og mellem Aarene 1885 og 1891 blev en Præmie (15 Fr.) udbetalt 
for hver fældet Bæver. Endnu i de seneste Aar (1907) har der 
været dræbt 10—12 Stk. aarlig (i 80-Aarene 20—30 Stk.), men 
der arbeides for Tiden for dens Fredning, da Kolonien trues med 
Undergang. 
Fremdeles findes Bæveren endnu (pletvis og i aftagende 
Mængde) paa visse Punkter i Rusland, i Sibirien og Mongoliet. 
I Rusland, hvor nu som tidligere dens Hoved-Tilholdssted er 
Dnjepr-Bassinet, forekommer den endnu i Sumpskovene i Polesje, i 
Pinsk, Minsk, Mohilev, Wolhynien og den nordlige Del af Kiew. 
